457 
ledsaget af sine Unger, og man har senere faaet dens let 
kjendelige Æg fra den nordlige Del af Landet. Til Grønland 
kommer den først henimod Slutningen af Mai og forbliver 
til ind i Sept. Den yngler paa Øerne baade i Nord- og 
Sydgrønland. 
Den er en af vore smukkeste, muntreste og uroligste 
Strandfugle; den har en ualmindelig høi, klar, ren Stemme, 
der først klinger langsommere, siden raskere og tilsidst 
gaaer over i dens egenlige Parringsskrig. Reden er oftest 
temmelig skjult, hyppigt anlagt i en Fordybning mellem 
Græsset, ind under en Skrænt o.l. 
Den lever i Monogami og lægger her i Landet sidst i 
Mai 3—4 pæreformige, grøngraa Æg, bestrøede med mørkere 
graabrune Pletter. 
Æggets Længde og Brede: 
SGT. nm: 
ÆDREDSE 30 » 
Den er en forsigtig og sky Fugl, og man maa derfor liste 
sig til for at skyde den; man kan ogsaa fange den i Snarer 
påa dens Yndlingssteder, paa Stene og desl.; Kjødet, især 
de Unges, er velsmagende. 
Strandskadeslægten, Haematopus, L. 
Næbet meget længere. end det høit hvælvede, store 
Hoved, lige og kraftigt, i Spidsen stærkt sammentrykt ; 
Over- og Undernæbet indtrykt ved Næseborene, som danne 
en spalteformig, gjennemsigtig Fure, der naaer til Midten af 
Næbet. Benene tretaaede, tykke, neppe middelhøie, nøgne 
indtil lidt op over Hælen; Tæerne korte med brede Saaler, 
Ydertaaen forenet med Mellemtaaen ved en Hud i første 
Led. 
Vingerne middellange, spidse, udskaarne, hvorved 
der dannes en bageste Spids, som dog er kortere end den 
forreste; 1ste Svingfjer længst; Halen af Middellængde, 
bred, med 12 lige lange Styrere. 
