464 
Rader, som fortil støde sammen i en spids Vinkel, og de 
skifte med at være i Spidsen. Som oftest flyve de meget 
høit, og naar de under Flugten komme til høie Bjerge, tee 
de sig ængsteligt og uroligt, udstøde skingrende Skrig og 
flyve uordenligt omkring mellem hverandre, indtil de ved at 
stige højere op i Luften i Spiralflugt ere komne op over 
Bjergtoppen; først da ordne de sig atter i to konvergerende 
Rækker og fortsætte deres Reise. Tranen er meget sky og 
ved Reden yderst forsigtig, men i Fangenskab bliver den 
ofte saa tam, at den ledsager sin Herre påa Spadseretoure 
og vænner sig til at flyve frit ud og ind. Tranen henter 
sin Næring saavel fra Planteriget som fra Dyreriget; den 
æder baade Land- og Vandplanter, baade Frugter og Rød- 
der, Græs og Korn; endvidere Orme, Insekter, mindre 
Krybdyr og Padder og synes især at finde Behag i Frøer. 
Ligesom andre planteædende Fugle sluger den endel Smaa- 
sten og Grus for at fremskynde Fordøjelsen. 
Æggets Længde og Brede: 
QQmm. 63mm. a 
101,5 » 62,5 » 
I dybtliggende eller sumpige Egne bygge de en stor, 
kunstløs Rede og lægge 2 meget store, grønagtige, brunt- 
plettede Æg. 
Med Skydehest eller kjørende imod Vinden kommer 
man den bedst paa Skud. I Tydskland fanges den ligesom 
Kragerne med Kræmmerhuse, der indeholde nogle Ærter og 
paa Inderkanten ere bestrøgne med Fuglelim. Faaer Tranen 
et saadant over Hovedet, kan den ikke see; det falder den 
ikke ind at flyve, og den fanges da levende med Hænderne. 
Kjødet er grovt og seigt, men den derpaa kogte Suppe an- 
befales som meget styrkende. 
