470 
1868 den 29. Marts. 
1869 — 5. April. 
1872 — 30. Marts. 
Den 19de Januar 1855 lod en Stork sig see ved Førs- 
løv påa Sjælland. I 1863 ankom den allerede den den 
Februar til Lolland; samme Aar blev den seet ved Roes- 
kilde den 3die Februar. Ved Randers saaes den den 19de 
Februar 1842, og i 1846 ankom den ifølge Provindsbladene 
næsten overalt i Begyndelsen af Februar. Naar den kom- 
mer saa tidligt, tyer den ofte ind til Husene og søger Føde 
mellem Høns og Ænder (Bølling). 
Dens Næring bestaaer af Slanger (hos os Snoge og 
endog Hugorme"), Firben, Frøer, Fugleunger, Æg, Rotter 
og Mus, Igler og store Insekter, Fiske, Rogn o. s. v. Den 
søger sin Føde ikke blot påa Enge, i Moser og ved Sø- 
bredder, men ogsaa ofte ved Havets Kyster, hvor den vader 
i Fladvandet. 
I den store Rede, som ikke udelukkende findes paa 
Huse, men ogsaa paa Træer, lægger Hunnen i Midten af 
April”) 3—5 hvide Æg. 
Æggets Længde og Brede: 
Orm: J4mm. 
83 » 56 » 
Æggene udruges af begge Kjøn i noget over 3 Uger; 
Ungerne, som forblive længe i Reden, førend de lange Ben 
og de store Vinger opnaae den tilbørlige Styrke og Udvik- 
ling, opfødes omhyggeligt af Forældrene. Disse synes at 
7”) Det siges, at Storken, naar den vil tage en Hugorm, først tirrer 
denne, såa at den reiser sig op; derpaa nærmer Fuglen sig nogle 
Gange til den med nedhængende Vinger, og fårst naar Hugormen 
har udtømt sin Gift ved at hugge i Vingedækfjerene, bliver den 
greben og nedslugt af Storken. 
") I Forf.'s efterladte Optegnelser findes en Notits om, at der efter 
Sponnecks Angivelse i Sommeren 1857 ynglede flere Par Storke 2 
Gange i Omegnen af Kiøbenhavn. 
