4TT 
ikke Storkens gravitetiske Holdning; under Flugten, som er 
høi og let, udstøder den ofte et stærkt, hæst Skrig. 
Fiske, Rogn, Frøer, Mus og Insekter ere dens Næring; 
det paastaaes, at den først dypper Alt i Vandet, inden den 
nedsluger det. Naar den fisker, staaer den næsten altid 
stille i Vandet og har dog næsten altid Fiske nok omkring 
sig; man antager, at dens Exkrementer, som den lader falde 
i Vandet, ere en behagelig Føde for Fiskene, som derfor 
flokkes om den. 
Graaheiren yngler hos os i Skove, i Nærheden af Havet 
eller Søer, helst fjernt fra beboede Steder, i Almindelighed 
kolonivis og ofte i Selskab med Kormoranerne, f. Ex. paa 
Vaarsø i Horsens Fjord; påa Æbleøen, ved Hørsholm, 
Korselitze, Glicksborg, Aabenraa og ved Skanderborg Sø 
har den tidligere ynglet i Mængde, ligeledes ved Skarrit Sø 
påa Sjælland. Et stort Antal Reder findes gjerne paa ét 
og samme Træ. Reden er stor og flad, bestaaer udvendigt 
af tørre Grene og Kviste, ovenpåa belagte med bløde Stoffer. 
De 3—4 blaagrønne- Æg, som findes i Midten af April, ere 
forholdsvis smaa; deres Længde er 58—62mm.. deres Brede 
42—44mm.. Ungerne forblive længe i Reden og opholde sig 
senere i dens Nærhed. Fra Juli og August sprede de sig 
rundt omkring i Landet, baade Unge og Gamle. 
Jagten er vanskelig; mån maa snige sig til Fuglen fra 
Baghold, eller ogsaa maa man stille sig paa Anstand om 
Aftenen paa Steder, hvor man veed den trækker over, for at 
skyde den i Flugten. Da Falkejagten endnu florerede, jagede 
man den ogsåa med Falke. 
Den anretter ofte betydelig Skade påa Fiskedamme og 
Træer. 
BJISE 
