488 
Hvid Skeheire, Platalea leucerodia, L. 
Syn. Platalea leucorodia, L.%) 
Dansk: Skegaas, Skeheire, Skovlnæb, Skedegaas (Teilmann). Norsk: 
Skeheire, Skegaas. Svensk: Skedstork. 
Artsm. Hvid. Nakkefjerene og Overbrystet rustgule hos den gamle Fugl. 
Tøilen og Strubehuden nøgne og gule. 
Afbildn. Tab. XXXIII a. 
Længde 35”, Hunnen mindre. 
Den gamle Han har en skjøn Hovedprydelse i en indtil 
5” lang Nakketop af lange, smalle, spidse, flagrende Fjer, 
som have et gult Skjær; paa Nedrehalsen har den et smukt 
okkergult Baand; den brede Ende af det ellers sorte Næb 
orangefarvet; Iris rød, Benene sorte. Den unge Fugl har 
mindre Næb og sorte Skafter paa Svingfjerene. 
Denne Fugl, hvis Hjem er det sydlige og sydøstlige 
Europå, kommer regelmæssigt hvert Aar i et ikke ubetyde- 
ligt Antal til det nordlige Holland og indfinder sig ligeledes 
aarligt i England, navnlig i Lincolnshire; derfra have kun 
enkelte Individer forvildet sig til vore Kyster. Pastor Møller 
i Bregninge paa Taasinge har i sin Tid viist Forf. Hovedet 
af et Exemplar, der nogle Aar forinden var skudt i Jylland; 
efter Teilmanns ÅåÅngivelse er den skudt paa Fanø; Faber 
(Orn. Not. p. 34) siger, at «den kommer kun hændelsesvis 
tilsyne i Danmark».  Konservator Scheel har viist Forf. 
Hovedet og Vingerne af et Exemplar, som var skudt i det 
nordlige Sjælland 1848 og i bedærvet Tilstand blev tilsendt 
ham af nu afdøde Baron Zeuthen til Tølløse pr. Holbæk; 
Forstkandidat Petersen har meddelt Forf., at den 1850 er 
skudt påa Halkjær Enge ved Ringkjøbing Fjord, ifølge An- 
givelse fra Pastor Jeger i Vendersø. I Foraaret 1862 blev 
+) Den almindelige Skrivemaade er leucorodia eller leucorhodia af 
suxøs (hvid) og pøddsos (rosenfarvet). Formentlig er den ovenfor 
benyttede Form, der er dannet af Asuxdås og gowdtås, dog rigtigere, 
