490 
Benene lange, nøgne op over Hælen; Tæerne lange; 
Bagtaaen oftest i samme Høide som Fortæerne. Vingerne 
store, brede og afrundede. 
Disse Fugle leve i Monogami og opholde sig ved Bred- 
den af Søer og Floder, hvor de ernære sig af Fiske, Orme 
og Insekter. Trods deres Træghed og Dumhed ere de 
meget sky. De yngle imellem Rør eller paa Træer, have 
en langsom Gang og Flugt og fælde kun én Gang om 
Aaret. Kjønnene have samme Farve, men Hannen er størst; 
Ungerne afvige betydeligt fra de Gamle og blive opfødte i 
Reden. 
Ibisslægten, 7bis, Cuv. 
Næbet långt, tyndt, ved Roden bredt, bueformigt og 
næsten firkantet, mod Spidsen smalt og afrundet; Overnæbet 
er påa hver Side forsynet med en dyb Fure fra Næseborene 
til Spidsen af Næbet; Undernæbet har en lignende Fure paa 
Undersiden. Ansigtet, ofte ogsaa en Del af Hovedet, nøgent ; 
Næseborene ligge tæt ved Næbryggen og nær ved Randen 
i en ubetydelig Næsegrube, som fortsættes af Næbfuren; 
Halsen lang. Benene høie, nøgne langt over Hælen; 
Tæerne lange, de tre forreste forenede ved en Hud i første 
Led; Fodroden længere end Mellemtaaen; Bagtaaen berører 
Jorden med sin yderste Halvdel. Vingerne middellange, 
brede; 2Zden og 3die Svingfjer længst, i1ste lidt kortere; 
Halen kort. 
De leve i varmere Lande ved Søer, Floder og i Sumpe, 
hvor de ernære sig af Insekter, Orme og Vandplanter. De 
fleste Arter yngle paa Træer, og Ungerne forblive i Reden, 
indtil de kunne flyve. De gamle Ægyptere ansaa dem for 
hellige. 
