491 
Europæisk Ibis, Ibis falcinellus, (Gm.) 
Syn.  Tantalus falcinellus, Gm. — Numenius falcinellus, Pall. — 
Numenzius viridis, Briss. — Numenius castaneus, Briss. — Numenius 
igneus, Gm. — Plegadis falcinellus, Kaup. 
Dansk: Ibis, Sort Ibis. Norsk: Sort Ibis. Svensk: Svart Ibis. 
Færøisk: Svartur Spegvi (M.), Svartur Spoi (Spoggvi) (H.) 
Artsm. Kastaniebrun, Ryggen, Vingerne og Halen sortegrønne, metal- 
glindsende; blot Tøilen nøgen. 
Afbildn. Tab. XXXI! a. 
Længde 24”, 
Næbet sortegrønt, det Nøgne i Ansigtet grønt, indfattet 
med en graa Linie; Benene brungraa; Iris brun. De Unge 
have hvide Fjerkanter paa Hovedet og Overhalsen; Under- 
ryggen og Skuldrene brungraa, Underkroppen fra Kroen 
sortegraa; Fodroden tyk op imod Hælen. 
Den sorte Ibis er hyppigst i Ungarn, Tyrkiet og Italien; 
ikke sjelden i Polen, Sydrusland og Schweiz, ved det kaspiske 
Hav, i Siberien, Nordafrika o.s.v. Nu og da kommer den 
påa sine Vandringer til Tydskland, sjeldnere til Holland og 
England og kun undtagelsesvis til Europas nordligere Egne. 
Den er en sky og flygtig Fugl, der flyver let og skjønt og 
trækker i store Selskaber af 10—40 Stykker. Den opholder 
sig ved flade Bredder af Floder, Søer og i Sumpe, er for- 
sigtig som Heirene og vader ofte op til Hælen i Vandet. 
I Foraaret 1824 blev den skudt ved Udløbet af Elben 
(Naumann); i September 1826 saae Teilmann den paa Fanø 
i Flok med Z£zmosa og Numenius (Kobberhønen og Regn- 
spoven). I Pontoppidans danske Atlas anføres den ogsaa 
som dansk, og i det zoologiske Museum opbevares et Ex- 
emplar fra Island (Foraaret 1824), hvorfra der endog er 
nedsendt 5 Exemplarer. Den er ogsaa skudt ved Frederiks- 
stad (E. Hage). Et Exemplar, som blev skudt ved Neu- 
hausen, kom til Hannover (ifølge Brev fra Wøldike til af- 
32 
