493 
i Sumpe, Dynd og Vand, nære sig af Insekter, Insektlarver, 
Orme og Snegle. De lægge paa den blotte Jord sædvan- 
ligvis 4 Æg, der som oftest ere pæreformige, olivenbrune 
eller olivengrønne med mørkere Pletter, og som ruges af 
begge Forældre.  Kjønnene ere hos de fleste ens i Farve 
og Tegning, men ofte er Hunnen størst. Ungerne ligne i 
Almindelighed de Gamle; de forlade Reden strax efter Ud- 
rugningen. Med Undtagelse af én Slægt (Brushønsene) leve 
de i Monogami. Kjødet er sundt og velsmagende. 
Regnspoveslægten, Numenius, Briss. 
Næbet langt, bueformigt i hele sin Længde, tyndt, 
svagt sammentrykt, med en Fure påa hver Side af Over- 
og Undernæbet, ved Koden haardt, svagere og tyndere 
udad; Overnæbet længere end Undernæbet; Næseborene 
gjennemsigtige, beliggende i en Næsegrube i Næbfuren nær 
ved Panden. Benene høie, nøgne langt op over Hælen, 
med korte Tæer, af hvilke de 3 Fortæer ved Roden ere for- 
enede ved en Hud, og Bagtaaen staaer saa høit, at den 
kun berører Jorden med Spidsen; Kløerne smaa. Vin- 
gerne spidse, temmelig store, med den bageste Rand 
maaneformigt udskaaren. Halen af Middellængde, med 12 
Styrere, af hvilke Yderfjerene ere kortest. 
Regnspoverne have en haard, tæt tilsluttende Fjerklæd- 
ning og høre til de største af denne Familie. De opholde 
sig saavel ved. Havet og fritliggende Ferskvandsbredder som 
ved pløiede Agre og Heder, Græsmarker og Enge, dog mest 
i Nærheden af Havet. De vandre gjerne i Selskab, ere me- 
get sky og urolige, flyve og løbe hurtigt og have en høi, 
pibende Stemme. Deres Næring bestaaer af Regnorme, Insekter, 
Insektlarver, Snegle 0. s. v. og om Efteraaret især af Bær, 
som findes paa Hederne; her yngle de ogsåa saavelsom paa 
andre lave Steder i Moser og ved Havet, hvor Hunnen altid 
lægger sine 4 store, olivengrønne, bruntplettede Æg paa et 
327 
