498 
Strandløberslægten, Tringa, L. 
Næbet middellangt eller langt, tyndt, bøieligt, lige 
eller noget bueformigt, med langt fremgåaende Sidefurer 
saavel paa Overnæbet som paa Undernæbet; ved Roden 
sammentrykt, mod Spidsen haardere, lidt bredere, but og 
lidt fladtrykt. Næseborene i Næsefuren nær ved Næbroden, 
kileformige, omgivne af en Hud. Benene temmelig lange 
og tynde, med ganske adskilte Fortæer og en høiere sid- 
dende Bagtaa, der neppe berører Jorden; Fodroden og et 
større eller mindre Stykke af Skinnebenene nøgne. Vin- 
gerne temmelig lange og spidse; Iste Svingfjer længst. 
Halen kort, bestaaende af 12 Styrere; i Enden spidst til- 
rundet eller dobbelt udskaaren. 
Strandløberne eller Rylerne ere småa Vadefugle, der 
leve dels i Moser og ved dyndrige Bredder af Søer, Damme 
og Floder, dels ved Strandbredder, hvor de vade i Vandet 
for med deres følsomme Næb at fange Insekter, Larver og 
Orme i Mudderet og Sandet. Kjønsforskjellen er kun svagt 
udpræget i det Ydre, men Åldersforskjellen desto stærkere. 
Hos alle er i Sommerdragten Rustrødt og Sort, i Vinter- 
dragten Graat fremherskende. 
De ere selskabelige Trækfugle, som ere udbredte 
over alle Verdensdele; udenfor Yngletiden leve og vandre 
de i større og mindre Selskaber, fælde 2 Gange om Åa- 
ret, yngle påa Jorden og lægge 3—4 forholdsvis meget 
store, pæreformige, plettede Æg, som ruges af begge 
Kjøn i 2—3 Uger. De ere meget lette i deres Bevægelser, 
løbe hurtigt og have en skjøn, særdeles hurtig Flugt samt 
en pibende Stemme. De have alle et fint, velsmagende 
Kjød, ere ikke vanskelige at skyde og holde sig gjerne tæt 
sammen. 
