502 
den, ligesom hos os, fornemmelig i 'Træktiderne og er navn- 
lig om Efteraaret meget talrig paa flere Steder ved Kysterne, 
saaledes påa Skaanes Sydkyst og Vestkyst, hvor den ifølge 
Nilsson forekommer i Tusindvis; ogsåa rundt om ved Nor- 
ges Kyster træffes den almindeligt paa Trækket og ligeledes 
ved de lavereliggende Indsøer. I Finmarken skal den yngle 
hist og her, baade ved Kysten og i det Indre af Landet. 
Paa Færøerne, Island og i Grønland er denne Art ikke be- 
mærket. 
Den lever af Insektlarver, smaa Snegle og Muslinger. 
Om dens Forplantning vides, saavidt Udg. bekjendt, intet 
"Sikkert. 
b) Næbet bueformigt eller dog bøiet i Spidsen. 
Sortegraa Strandløber, Tringa maritima, Brann. 
Syn. Tringa nigricans, Mig. — Tr. arquatella, Pall. —  Pelidna 
maritima, Cuv. — Tr. stræiata, Fabr. 
Dansk: Strandryle, Vintersneppe. Norsk: Fjærepist, Fjøre Pist (Strøm), 
Fjærekurv, Fjæreplyt, Fjæremus. Svensk: Svartgrå Strandvipa, Vass- 
bårare, Skårmus. Færøisk: Gråagreålingur (M.), Grågralingur (H.), i 
Sommerdragt: Fjadlmurra (M.), Fjallmurra (H.). Islandsk: Selningr. 
Grønlandsk: Sarbarsuk. 
Artsm. Næbet lidt bøjet ud imod Spidsen og kun lidt længere end Ho- 
vedet; det Nøgne over Hælen meget kort; Næbroden og Benene 
okkergule; de øverste Haledækfjer sorte; Halen afrundet. 
Afbildn. Tab. XXXIV, Han (Sommerdragt). — Suppl. Tab. 15. 1, Han 
(Vinterdragt), 2, ung Fugl. 
Af Sangdrosselens Størrelse; Iris mørkebrun. Sommer- 
dragt: ovenpaa sort med violet Glands, rustbrune, blege 
Fjerkanter og askegraa Forvinge; nedenunder hvid med sort- 
agtige Pletter, især påa Kroen og Siderne.  Vinterdragt: 
ovenpaa sort med askegraa Fjerkanter, Hovedet, Kroen og 
Siderne mørkt askegraa med hvide Fjerkanter; Svingfjerene 
UL 
