515 
Dens Løb og Flugt er let; Næringen bestaaer af Orme, 
Insekter og Larver, som den især samler i det vaade Sand 
ved Strandbredderne. Dens Æg ere, saavidt vides, ubekjendte. 
Den er let at skyde; Kjødet er fint og meget vel- 
smagende. 
Brushøneslægten, Philomachus, Moelr. 
Næbet omtrent af Hovedets Længde og kortere end 
Tarsen, lige, ved Roden lidt sammentrykt, trindt ud imod 
Enden; Overnæbets Spids but afrundet og lidt nedbøiet; 
Næseborene smalle, tæt ved Næbroden, beliggende i en 
blød Hud, der danner en lang Næsefure. Benene nøgne 
langt over Hælen, høie, tynde og bløde; Bagtaaen høitsiddende, 
berører blot Jorden med Spidsen; Ydertaaen forenet med 
Mellemtaaen ved en bred Hud. Vingerne af Middellængde, 
bagtil bueformigt udskaarne; i1ste Svingfjer længst; Halen 
kort, de mellemste Styrere ubetydeligt længere end de andre. 
12 Styrefjer. 
I Størrelse og Udseende ligne de mere den følgende 
end den foregaaende Slægt; Hannen er en Trediedel større 
end Hunnen; om Vaåaren er den prydet med en stor Fjerkrave 
og besat med Vorter i Ansigtet og varierer i denne Dragt 
i det Uendelige; de leve i Polygami, og Hannerne kæmpe 
påa egne dertil påssende Steder. Om Høsten ligne Hannerne 
og Hunnerne hinanden i Farve; Ungerne ere mere rød- 
agtige. De ere Trækfugle, der om Vinteren forlade deres 
nordlige Ynglesteder, hvor de opholde sig i Moser og Sumpe 
eller påa lave Enge ved Havkysterne. Næringen bestaaer af 
Orme, Insekter og Larver. Hunnen ruger alene og opføder 
Ungerne, om hvilke Hannen aldeles ikke bekymrer sig. 
Hannerne foretage deres Vandringer alene eller i.småa Sel- 
skaber; Hunnerne og Ungerne vandre for sig. 
