526 
grønbrunt med sort Spids; Benene askegraa, Leddene grøn- 
agtige; Underkroppen hvid, Hagen og en Del af Struben 
med smaa brune Punkter. De Unge mangle Pletterne paa 
Hovedet, og de ere mere gulagtige. 
Uden at være sjelden forekommer denne Årt dog temmelig 
sparsomt i Danmark; den er hyppigst i Træktiderne, og da 
skydes den jevnlig, baade Foraar og Efteraar. Man seer 
den aldrig i større Flokke, men enten alene eller i smaa 
Selskaber af 5—6 Stkr. og da blot unge Fugle. Efter Hage 
har den ynglet i Oddermosen påa Møen; Teilmanns Med- 
delelse om, at han skød den paa Vilslev Enge ved Ribe fra 
4 Æg, hidrører vistnok fra en Forvexling med 70. glareola 
(Fischer); efter Mechlenburg yngler den hist og her ved 
Flensborg. Afdøde Konservator Scheel skød i Åarene 
1859—61 i Juli og August 6 Exemplarer ved Dallund i 
Fyen, hvor det ikke er usandsynligt, at de ynglede.  For- 
standeren ved Agerbrugsskolen i Gårdsjå v. Carlsstad, Hr. 
Steenstrøm, fandt dens fire Æg i en Duerede, 5 Alen over 
Jorden. Den 13de Juni 1869 og den 18de Juni 1872 traf 
Fischer den ved Dronninglund i Vendsyssel, hvor den sånd- 
synligvis har ynglet; dog lykkedes det ham ikke at finde 
Reden. Paa Efteraarstrækket er den temmelig hyppig i 
Vendsyssel, ligeledes i Randers-Egnen. I Norge forekommer 
den om Sommeren op til Egnen om Trondhbjemsfjorden, 
men er dog ogsaa funden ynglende Nord for Polarcirkelen 
(ved Bodø). Langs Vestkysten er den sjelden, men den er dog 
hist og her truffen ynglende, saaledes ved Bergen. Paa Fjeld- 
siderne yngler den oven over Trægrændsen. I Sverrig yngler 
den især i Landets mellemste Provindser, men intetsteds i 
Mængde. Paa Færøerne, Island og i Grønland er den ikke 
bemærket. Ved Havkysterne indfinder den sig næsten aldrig, 
men derimod ved Ferskvandsbredder, endog undertiden saa- 
danne, der ere omgivne af Skov. Denne sky, urolige Fugl 
har et pibende, høit Skrig. Dens Næring og Levemaade ere 
som de foregaåendes, dog opholder og skjuler den sig gjerne 
