Artsm. Baghovedet med sorte og rustgule Tværbaand; Underkroppen 
graagul med mørkebrune Bølgelinier; Halen har en oventil graa, 
nedentil sølvhvid Spids. 
Afbildn. Tab. XXXVIL 
Længe 14—14"9”"; Hunnen størst. Ungerne have op 
imod Hælen tykkere Tarser og et mere gråat Næb. 
Skovsneppens Træk begynder om Foraaret, i Alminde- 
hed fra den 12%te Marts, stundom nogle Dage før, og varer 
14 Dage, undertiden, naar Vind og Veir ere ugunstige, 
endog henimod 4 Uger; den kommer og gaaer bort med 
sydlig Vind, samtidigt med Vindrosselen, og vender i Oktober 
tilbage med nordlig eller nordøstlig Vind; sjeldent oppebier 
den gunstig Vind til de første Dage af November, endnu 
sjeldnere, og kun i meget milde Vintre, forblive enkelte i 
vore Skove, saaledes i 18%/043, da mange overvintrede her i 
Landet. I Febr. 1855 fik Fencker en dødfrossen gammel Han 
fra Roeskilde-Egnen, og den 24de Januar 1850 blev et 
Individ skudt ved en Isvaage i Limfjorden.  Då Sneppen, 
som bekjendt, især indfinder sig, naar Veiret er slet, har 
man villet paastaae, at den fortrinsvis trækker i Regn og 
Taage. Dog synes der at være større Sandsynlighed for, at 
netop det Modsatte finder Sted, nemlig at den helst trækker 
i godt Veir, og at den derfor, naar den paa sin Reise 
kommer til Steder, hvor Veiret ikke er godt, kaster sig for 
at oppebie bedre Veir til Reisens Fortsættelse; ved ind- 
trædende klart Veir efter Regn og Taage forsvinde Snepperne 
derfor som oftest meget snart, og har man godt Veir i den 
Tid, da deres Træk falder, indfinder der sig kun faa, som da i 
Regelen hurtigt drage videre (Fischer). I Foraaret 1872 indfandt 
Skovsnepperne sig usædvanlig tidligt; i Slutningen af Februar 
saaes de allerede paa Langeland, og under den langvarige 
Snestorm i Marts led de overordenligt meget; fra alle Kanter, 
især fra de østsjællandske Skove, indløb der Efterretninger 
om, at flere eller færre Individer vare tagne af Hunde, 
ihjelslagne med Stokke eller fangede med Hænderne, og i 
