540 
Længde 11”, Vingestrækning 19”, Næbet 21/9”, 
Denne er større og lysere og har et kortere Næb 
end den dobbelte Bekkasin. Kroppen af en Turteldues 
Størrelse; Hunnen lidt større; Benene gråagrønne; Næbet 
blegt kjødfarvet, ved Spidsen sort; Iris mørkebrun.  Over- 
kroppen glindsende sortebrun med rødgule Pletter og hvid 
Tegning, hvoraf dannes lyse Tværbaand over Vingerne. 
Hovedet med en gulhvid Stribe langs ad Midten og gulagtige 
Striber over Øinene samt 4 lignende bredere langs ad 
Skulderdækfjerene og de ydre Rygfjer; de gamle Fugle, 
især Hunnerne, ere i det Hele mørkere end de unge; de 
rødgule Tegninger paa Oversiden ere sparsommere, og de 
lyse Længdestriber smallere. 
Dens Træk falder sidst i April eller først i Mai og i 
September. Man finder den temmelig almindeligt ynglende 
her i Landet. Paa Sjælland forekommer den imidlertid langt 
sjeldnere end i Jylland og vistnok kun undtagelsesvis yng- 
lende. Fischer fandt dog dens Unger i Ulstrup Mose. Den 
skydes bedst i Slutningen af August, men naar Forsommeren 
hår været tør, drage de fleste Tredækkere i Regelen bort, 
saasnart Ungerne ere stærke nok til at følge med, altsaa 
sidst i Juli, og fanges i Løbedoner paa Skoggerpladserne, 
hvor de anstille en lignende Leg som Urfuglene.  Jagt- 
elskere klage meget over dens Aftagen; den skal tidligere 
påa sine Steder, især i Jylland, -have været overordenlig 
talrig, fornemmelig i Træktiderne. I Norge yngler den i 
stor Mængde paa Fjeldene i de sydlige Stifter, men næsten 
udelukkende i Vidieregionen; kun påa Trækket sees den i 
større Antal paa Lavlandet. Langs Vestkysten og norden- 
fjelds yngler den påa mange Steder kolonivis ned til Havet; 
i Østfinmarken er den dog ikke bemærket. I Sverrig synes 
den ikke at gaae høiere op end til Upland. Paa flere Steder 
i Landets mellemste Provindser yngler den talrigt. I Skaane 
forekommer den især paa Trækket og synes ikke at yngle 
der. I vore nordlige Bilande er den ikke bemærket. 
