542 
at dens Hoved er blevet afmeiet af Leen. Om disse Fugle 
have ynglet anden Gang eller ere blevne forhindrede i at 
yngle tidligere, vides ikke. Kjødet holdes for det mest vel- 
smagende af alle Bekkasiners. Den er meget lettere åt skyde 
end følgende Art; undertiden kan man endog opdage den 
i Leiet. 
Dobbelt Bekkasin, Gallinago media,/Leach. + 
Syn. Scolopax gallinago, L. — Åscalopax gallinago, Keys. då 
Blas. — Gallinago scolopacinus, Bonap. — Telmatias galli- 
nago, Boie. 
Dansk: Horsegjøg, Rønnefugl (Als), Hingstefugl (alle tre Navne af dens 
vrinskende Stemme), Stensneppe, dobbelt Sneppe. Norsk: Enkelt 
Bekkasin, Mækregauk, Raagjeit. Svensk: Enkelt Beckasin, Horsgåk. 
Færøisk: Mujresnujpa (M.), Myrusnipa (H.). Islandsk: Myrispita, 
Myriskitr, Myruskitr, Hrossagoukr. 
Artsm. Yderste Svingfjer hvid i Yderfanen; Bryst og Bug hvide uden 
Pletter. Halen har 14 rustgule Styrere med sorte Baand og en 
hvid Spids. 
Afbildn. Tab. XXXVIII. (Scolopax gallinago). 
Længde 11%", deraf Næbet henimod 3”, Hannen størst. 
Den har ikke såa mange og store hvide Pletter som 
forrige Art, og ingen Tværbaand over Vingen, hvilket giver 
den et ovenpaa mørkere Udseende; - alle Skafter påa Sving- 
fjerene ere brune. Næbet rødgraat med sort Spids; Benene 
med graagrønne Led, urent kjødfarvede; Iris brun. To rust- 
gule Længdestriber langs ad Ryggen, to lignende parallelt 
over Skulderdækfjerene, samt et Båand over Øiet og en 
smal Midtstribe over Issen af samme Farve. Underkroppen 
hvid, med Undtagelse af Halsen, som fortil og paa Siderne er 
rustgråa med sortagtige Pletter, der påa Siden af Struben 
danne to utydelige Længdestriber. . 
Den er den almindeligste Bekkasin-Årt hos os, baade i 
Træktiden og ynglende. Paa Bornholm træffes den dog 
