576 
btev fanget i en Port i Ribe. I Norge vides den med 
Sikkerhed kun at være skudt 3 Gange, men ifølge Collett 
er der Sandsynlighed for, at den ikke sjeldent forekommer 
langs Kysten. I Sverrig vides den ikke at være bemærket. 
Paa Havet omkring Færøerne sees den om Sommeren, men 
den er ikke funden ynglende paa disse Øer; paa Hebriderne 
og Øen St. Kilda yngler den derimod. Paa Island er den 
ikke truffen, men i Grønland forekommer den almindeligt 
ynglende Syd for den 6åde Bredegrad. Den lægger et 
lignende, men større Æg end foregaaende. 
Æggets Længde og Brede: 
30 em: Ærme 
34,5 » 24 »v 
Skrofeslægten, Pujfftnus, Briss. 
Næbet lige saa langt som eller længere end Hovedet, 
temmelig smalt, næsten trindt, udadtil sammentrykt; Over- 
næbet stærkt nedadbøiet i Spidsen. Næseborene aabne 
sig ovenpaa Næbryggen i to tydeligt adskilte, brede, flade 
Rør. Benene middellange; Tarsen sammentrykt; Tæerne 
temmelig lange og tynde, Mellemtaaen og Ydertaaen noget 
længere end Tarsen; Bagtaaen bestaaer blot af en Klo. 
Vingerne lange, spidse, iste Svingfjer længst; Halen af- 
rundet med 12 Styrere. 
Skroferne ere udmærkede Flyvere, som især færdes i 
Skumringen og om Natten. Deres Stemme er maageagtig, 
og deres Næring bestaaer af Smaafiske, Mollusker 0. s. v. 
De vælge smaa, men meget høie, med Jord bedækkede 
Klippeøer eller fremskydende Landspidser til deres Rede- 
steder, hvor de i større Selskaber ved Hjælp af deres skarpe 
Kløer grave sig Huler under Græstørven, i hvilke de tilbringe 
Dagen i BRugetiden. I disse Huler lægge de et eneste 
temmelig stort, hvidt Æg, som ruges af begge Magerne; 
disse ere ogsaa hinanden behjælpelige med at opklække 
Ungerne, der mådes af dem begge. De ere aldeles ikke 
