"ig. 579 
Stormfuglesiægten, Fulmarus, Leach. 
Næbet af Hovedets Længde eller noget kortere, stærkt 
og haardt; ved Roden tykt, næsten trindt; Overnæbet danner 
i Spidsen en stor, hvælvet, stærkt bøjet Krog; Undernæbet ” 
danner nedenunder denne en stærkt fremtrædende Vinkel, 
hvorved Næbspidsen bliver meget højere end Næbet under 
Næseborene; disse ligge i et Rør ligesom hos de foregaåaende 
Slægter og aabne sig henimod Næbets Midte igjennem en læn- 
gere Næsekanal, blot adskilte ved en kort Skillevæg. Benene 
middellange, noget tynde, med lange Fortæerne og stor 
Svømmehud; Bagtaaen bestaaer blot af en lille, høit siddende 
Vorte med en ubetydelig Klo. Vingerne spidse og lange, 
iste Svingfjer længst; Halen med 14 Styrere, stærkt af- 
rundet; de underste Haledækfjer naae til Spidsen. 
I Udseende ligne de Maagerne, men de kunne ikke 
staae, og endnu mindre gaae, med lodret Fodrod.  Fjer- 
klædningen er meget yppig og blød. Kjønnene ligne hin- 
anden, og Ungerne ere blot mere graafarvede; de fælde to 
Gange om Aaret, dog uden at skifte Dragt. Den frem- 
herskende Farve er blegt blaagraa og hvid. Ogsaa Storm- 
fuglene ere" stærkt udprægede Søfugle, der bortfjerne sig 
længere fra Land end de fleste andre og blot holde sig til 
Skær og Klipper i Yngletiden. . De flyve usædvanligt let, 
ere Støddykkere og nære sig fornemmelig af Sødyr-Aadsler. 
Is-Stormfugl, Fulmarus glacialis, (L.). 
Syn. Procellaria glacialis, L. — Procellaria minor, Kjærb. 
Dansk: Stormfugl, Mallemukke. Norsk: Havhest,”) Stormfugl. Svensk: 
Stormfogel, Malemack (Bohuslehn). Færøisk: Heåvhestur (M.), Håv- 
”) I det zoolog. Museum findes et Skind af denne Fugl, uden Mærke, 
men med den Oplysning, at der paa en ældre Etiquet havde staaet 
Navnet «Havhest». Navnet Malemukke (Malemack) er af hollandsk 
Oprindelse. 
