580 
hestur (H.). Islandsk: Fill, Filungr (Faber), Fylingr (H.). Grøn- 
landsk: Kakordluk, Kakordluvek, Igarsok («Kok», [Ungen]). 
Artsm. Lyst askeblaa, Bugsiden hvidagtig med svagt gulagtigt Anstrøg. 
Næbspidsen og Kløerne hvidgule, Svingfjerene mørkegraa. 
Afbildn. Tab. LIII (Procellaria glacialis). 
Længde 18—199"”. 
Næbet gult med hvidagtig Spids; Iris brun, med Alderen 
gul; Benene blegt kjødfaåarvede. Den unge Fugl mere blaa- 
graa overalt, med en mørk Plet foran Øiet og sortegraa 
Svingfjer. I det andet Aar bliver Farven renere blåagraa, 
med Hvidt paa Underkroppen. Denne Art har hjemme i 
de nordlige Polaregne. Efter Naumann forekommer den 
undertiden ved Elbmundingen; E. Hage og Scheel have 
éngang seet den om Vinteren ved Møen; Mechlenburg saae 
den en hel Eftermiddag, den 30te August 1838, efter en 
stærk Storm i Flensborg Havn, udenfor de saakaldte « Gaard- 
ender». Ifølge Forf.'s efterladte Notitser er den i Novbr. (?) 
1863 skudt ved Høier i Vestslesvig. Ved de svenske Kyster 
er den aldrig truffen om Sommeren, men i November og 
= December skal den indfinde sig i den bohuslehnske Skær- 
gaard. Ved det nordlige Norges Kyster og især ved de 
yderste Skær er den almindelig hele Vinteren. Ogsaa om 
Sommeren forekommer den talrigt langs Skærgaarden, navnlig 
N. f. Polarcirkelen, men dog ogsaa nu og da ved de syd- 
ligere Kyster. Uagtet den ikke med Sikkerhed vides at 
yngle i Skandinavien, er der dog al Grund til at antage, at den 
yngler der indenfor Polarcirkelen. Paa Færøerne var denne 
Fugl indtil for henimod 30 Aar siden saa at sige ubekjendt, 
idet den saagodtsom kun blev seet af Fiskerne ude paa 
Havet; nu derimod bygger den i temmelig stor og stedse 
stigende Mængde paa Øerne. Paa Øerne omkring Island 
er den overordenligt talrig, og i Grønland er den for- 
nemmelig udbredt langs Kysterne N. f. Godhavn. I den 
