a 583 
være dræbt i No rge (Reinhardt: «Om Vingens anatomiske 
Bygning hos Stormfugle - Familien». — Vidensk. Medd. fra 
d. naturh. Foren. i Kbhvn. f. 2873. Pag. 126—27. Særsk. 
Aftr. Pag. 4—5). Den samme Notits ligger til Grund for 
Wallengrens Angivelse («Die Brutzonen der Vogel Scandi- 
naviens». — Naumannia f. 1854. Pag. 265) om, at |D. exulans 
ifølge Brinnich, engang er truffet ved den norske Kyst 
(Collett, «Norges Fugle» Pag. 75), og sandsynligvis skyldes 
det den samme Omstændighed, at Forf. af «Danmarks 
Fugle» har afbildet Arten (2det Suppl. Tab. 7). 
Terneslægten, Sterna, L. 
Næbet middellangt, sammentrykt, lige eller lidt bøiet, 
fortil spidst, uden Krog; Næbrandene meget skarpe; Svælget 
stort, Mundvigen strækker sig ned under Øiet; Næseborene 
i en lille Fordybning nær ved Næbroden, smalle og gjennem- 
sigtige. Benene meget korte og spinkle, med tykke Hæleled 
samt nøgne op over disse; de 3 temmelig korte Tæer for- 
bindes ved en mere eller mindre udringet Svømmehud ; 
Ydertaaen længere end Indertaaen, Bagtaaen meget lille. 
Vingerne usædvanligt Jange, smalle og spidse, 1ste Sving- 
fjer længst; Armsvingfjerene næsten lige lange og meget 
korte; alle have sabelformigt bøiede Skafter. Halen mere 
eller mindre kløftet, hos. nogle meget dybt; den har 12 
Styrere, hvoraf den yderste ofte er mere end dobbelt saa 
lang som den mellemste. 
Disse Fugle ere næsten bestandigt i flyvende Bevægelse; 
de svømme og sætte sig paa Pæle, Stene 0. desl. i Vandet 
for at udhvile sig. Som Støddykkere slåae de fra Luften 
ned i Vandfladen for at snappe Smaafiske, Vandinsekter, 
Krustaceer o.s.v. De fleste opholde sig ved Havkysterne, 
nogle ved Ferskvandssøer, Aaer og Moser; i Almindelighed 
leve og yngle de i større Selskaber. De fleste ere hvide 
med sort Hætte og hblaagraa Kappe; hos nogle udbrede 
