591 
Almindelig Terne, Sterna hirundo, L. 
Syn. Sterna fluviatilis, Naum. 
Dansk: Hætteterne”), Stritte (Als). Norsk: Makreltærne, Tærne, Tænne. 
Svensk: Tårna, Fisktårna, Håttentårna, Makrilltårna (Bohuslehn). 
Artsm. Næb og Ben skarlagen- eller mønnierøde, Næbet med sort Spids; 
Hovedets Sider og Struben rent hvide; den sortegraa Stribe paa 
Inderfanen af iste Svingfjer, 2'/2” fra Spidsen, 2'” bred. 
Afbildn. Tab. XL. a. — Suppl. Tab. 20, ung Fugl. 
Længde indtil i6”; Svælget og Tungen orangegule; 
Iris brun; Kappen lyst blaagraa; Svingfjerene skifergråa, 
ud imod Spidsen hvidkantede, blot Yderfanen uden Hvidt, 
alle Skafterne hvide. Underkroppen rent hvid, Hætten sort. 
Hos den unge Fugl er Panden hvid, Hætten fint sortplettet, 
Benene mørkegule. 
Denne Art er yderst almindelig overalt her i Landet, 
saavel ved Havkysterne, især ved Fjorde og Bugter, som 
ved ferske Vande. I Norge er den ligeledes almindelig og 
yngler især talrigt langs Vestkysten indtil ovenfor Lofoten. 
I Landets indre Dele forekommer den ofte. I Sverrig er 
den udbredt overalt og træffes ynglende høit oppe i Lap- 
land. Om den forekommer paa Færøerne, vides ikke med 
Sikkerhed; dog antager Sysselmand Muller det. Paa Island 
synes den ikke at være bemærket. 
Ligesom sine Slægtninge er den meget selskabelig og 
lader idelig sit hæse Skrig høre; den forener sig med sine 
Kammerater for at jage Kovfugle bort, og den slåaer ned 
over Hovedet paa Den, der nærmer sig dens Æg eller 
Unger. Smaa Fiske, Insekter 0. s. v., som den fanger i Vandets 
Overflade, ere dens Næring. Sine 2—3, sjeldent 4, Æg 
”, Benævnelsen Hætteterne (Hættlenterne) benyttes her i Landet ikke 
udelukkende for denne Art, men overhovedet for alle de Terner, 
der have mørk Hætte. Navnet «Stritte»”» anvendes i samme Ud- 
strækning paa Als. 
