602 
Petersen fik en ung Fugl og en gammel Han i Vinterdragt 
fra Flensborg Fjord. I Norge er den aldrig skudt, men et 
enkelt Individ antages at være seet ved Hvaløerne i August 
1839. Paa Gottland var den tidligere hyppig og ynglede 
navnlig paa Øens sydlige Del; nu forekommer den hverken 
der eller paa Øland. Lilljeborg fandt den derimod i Mængde 
ved Novaja Ladoga. 
Den er yderst livlig og selskabelig; Vandinsekter, Bløddyr 
og smaa Fiske, som den fanger ved Støddykning, udgjøre 
dens Næring. De 3 Æg have i Størrelse og Udseende 
Lighed med den almindelige Hætteternes (Sterna hirundo), 
men de ere mere ovale, have oftest større og færre Punkter 
og variere ikke saa meget; de fleste ere olivengrønne eller 
lyst brunagtige med sortebrune Pletter. 
Æggets Længde og Brede: 
bio la VB on: 
43,5 » 32 'y 
Hættemaage, Larus ridibundus, L. 
Syn. IL. erythropus,. Gm., L. (yngre Fugl). — Larus cinerarius, 
Gm., L. — Larus atricilla, Pall. — Larus nævius, Pall. — 
Larus capistratus, Temm. — Chroicocephalus ridibundus, Eyt. 
Dansk: Hættemaage, Hattaer. Norsk: Lattermaage, Hættemaage. 
Svensk: Skrattmåse. Færøisk: Fransatedna (M.), Fransaterna (H.). 
Artsm. Skafternec af de forreste Svingfjer hvide med sorte Spidser; 
Tarsen længere end Mellemtaaen. 
Afbildn. Tab. XLI. — Suppl. Tab. 22. Vinterdragt. — iste Sommer- 
dragt. — Ung Fugl. g 
Længde 15%4—16"f0”, Næb og Ben høirøde, Iris mørke- 
brun. Sommerdragt: Hovedet og Struben brune, den sidste 
længere nede sortagtig; bag Øiet en lille hvid, halvmaane- 
formig Plet; Halsen fra Baghovedet hvid ligesom Brystet og 
Bugen, der har et rødligt Skjær; Kappen smukt lyst blaagraa; 
Vingekanten hvid. Svingfjerene med sorte Spidser. I Vinter- 
