615 
om Vinteren- slet ikke findes i Nordgrønland. Den yngler 
deroppe almindeligt paa Fuglefjelde eller påa Øerne. I Norge 
forekommer den om Vinteren ikke sjeldent udenfor Fin- 
markens Kyster og antages at yngle påa Renøen udenfor 
Vardø. I Landets sydligere Egne er kun et enkelt Individ 
skudt (i 1847). I Sverrig er den skudt nogle faa Gange. 
Paa Færøerne ere de unge Fugle meget almindelige om Vin- 
teren; de gamle træffes derimod sjeldent. Paa Island er 
den ligeledes meget hyppig om Vinteren, men henimod 
Slutningen af Mai forlader den Øen, og saavidt vides yngler 
den intetsteds deroppe. Dens 2—4 Æg ere omtrent af 
Størrelse som Havmaagens og variere i de samme Farver. 
Æggets Længde og Brede: 
Glen: Agnes 
76 » 5» 
Graamaage, Larus glaucus, Brunn. 
BDyn.  Leucos ylaucus, Kaup. 
Dansk: Graamaage, Perlemaage, stor hvidvinget Maage. Norsk: Stor 
hvidvinget Maage. Svensk: Stor hvitvingad Trut. Færøisk: Måasi 
(M.), Måsi (H.); ung Fugl: Valmåasi (M.), Valmåsi (H.). Islandsk: 
Hvitmåfr, Hvitfugl, Gråmåfr. Grønlandsk: Naja, Najavek, Najainak. 
Artsm. Vingerne uden Sort; de store Svingfjer lysegraa (hos den unge 
Fugl brunagtiggraa) med hvide Spidser, neppe længere end 
Halen, iste og Zden Svingfjer lige lange; Næbet længere end 
Mellemtaaen (uden Klo); Kappen lyst blaagraa, Tarsen 3”. 
Afbildn. Tab. XLII. — Suppl. Tab. 22. Vinterdragt og ung Fugl. 
Længde 28—29”, 
Næbet stort, langt, grovt, gult, med en stor Krog paa 
Overnæbet og rødt påa Undernæbsvinkelen; Næseborene 
fortil bredere. Benene blaaligt lyserøde; Iris gul, Øieranden 
rød. Forøvrigt ligner den forrige Art; i Vinterdragten har 
Hovedet og Halsryggen gråabrune Længdepletter; Ungerne 
ere meget lysere end hos de følgende Arter med sort 
Ryg, hvorved de let skjelnes fra de unge Svartbag-Maa- 
ger, som staae dem nærmest i Henseende til Størrelsen; 
