617 
maagerne (Lestris) med at bekæmpe de mindre Maager; 
dog tvinger den i Almindelighed de første til at udlevere 
Byttet; den holder meget af Aadsel og er, næst Storm- 
fuglen, den mest paatrængende ved Hvalernes Flensning; 
forøvrigt ernærer den sig af Fiske, i Nødsfald tager den Tang 
til Hjælp; den æder ogsaa Bærrene af Kræklingen (Empe- 
trum nigrum). Paa Fjelde og isolerede Klipper lægger den 
sædvanligvis 3 Æg, der som oftest ere gulgraa med brune 
og graa Pletter. 
Æggets Længde og Brede: 
78 mm. 53 mm. 
85 » 56 » 
78 » 57 »” 
b) Ryggen sort. 
Svartbag-Maage, Larus marinus, L. 
Syn.  Laroides marwnus, Brehm. 
Dansk: Sort'Havmaage, Svartbag, Gaasemaage, Aalemaage. Norsk: 
Svartbag, Havmaage. Svensk: Hafs-Trut, Hafs-Måse, Hafmåka (Skaane). 
Færøisk: Svartbeåkur (M.), Svartbakur (H.), Båkur (H.); ung Fugl: 
Skuri, Beåkskuri (M.), Bakskuri (H.). Islandsk: Veidibjalla, Svartbakur, 
Kaflabringr. Grønlandsk: Najardluk, Najardlurksoak. 
Artsm. &Kappen skifersort, Benene gulhvide; de forreste Svingfjer sorte 
med hvide Spidser, ikke synderligt længere end Halen; Tarsen 
omtrent 3”. 
Albildn. Tab. XLII. — Suppl. Tab. 23. — Vinterdragt.” — Yngre Fugl 
(i Zdet Aar). — Ung Fugl. 
Længde 26—29”, 
Næbet er i den yngre Ålder graasort med lysere Spids, 
siden kjødfarvet, hos de Ældre voxgult, med rød Plet paa 
Undernæbvinklen; Gabet orangegult; Iris først brun, siden 
gulbrun, hos de Gamle citrongul; Skulderfjerene og Årm- 
svingfjerene mørkt skiferfarvede med hvid Spids. Ung Fugl: 
Kappen gul og rustgulplettet, Hovedet og Halsen med hvide 
og mørkegraa Længdepletter, en sort Plet foran Øiet; Under- 
