619 
Begge Kjøn udruge Æggene afvexlende i 4 Uger og 
forsvare dem kjækt mod Enhver, der vil røve dem. 
Sildemaage, Larus fuscus, L. 
Syn. Larus flavipes, Meyer & Wolff. — Laroides fuscus, Brehm. 
Dansk: Sildemaage, Maroccos (Fanø). Norsk: Sildemaage, Guldføtting 
Svensk: Trut, Ljuse, Sillmåse, Sillmåka, Wånfogel. Færøisk: Likka 
(M. & H.); ung Fugl: Skuri, Likkeskuri (M.), Likkuskuri (H.). 
Artsm. &Kappen sort; Næb og Ben citrongule, Svingfjerene næsten 
sanske - sorte; foran Spidsen af den yderste findes et hvidt 
Baand; Skulderfjerene hvidspidsede. Tarsen henimod 2!/2”, 
Afbildn. Tab. XLII. — Suppl. Tab. 23. 1, Vinterdragt. 2, ung Fugl. 
Længde 20—21”. 
Undernæbet ud imod Spidsen rødt; Øieranden og Mund- 
vigene karmoisinrøde; Iris straagul. Hovedet, Halsen, Halen 
og hele Bugsiden hvide. Om Vinteren har Hovedet og Bag- 
halsen sorte Længdestreger. De Unge ligne i Størrelse den 
graa Havmaage, men Næbet er mindre og Kappen mege 
mørkere. 
Denne Årt forekommer sjeldnere, saavidt vides aldrig 
ynglende, ved vore Kyster, og blot Efteraar og Vinter. Ifølge 
Steenberg træffes den jevnligt i Sundet og er i 1846, den 
30te September skudt ved Kallebodstrand (Bølling), samme- 
steds den 16de Oktober 1863 af Stud. polyt. Irminger og den 
16de Juli 1869 (zool. Museum); Teilmann skød den ved 
Halskov-Rev i Januar 1821; i det zool. Museum findes, foruden 
det ovennævnte, et Exemplar fra Strandmøllen, skudt d. dte 
Decbr. 1839 af C. Drewsen; Bonnez fik den ved Grenaa; 
Mechlenburg skød den ved Flensborg den 10de Febr. 1838, 
ifærd med at fortære en Vildand. i Havnen ved Rønne 
iagttog Fischer den. E. Hage angiver den unge Fugl som 
almindelig ved Møen om Vinteren. I Norge yngler den al- 
mindeligt langs hele Vest- og Nordkysten lige til den rus- 
siske Grændse. Ved Kysten Øst for Lindesnæs træffes den 
40 
