623 
den i Begyndelsen af Juni lægger 2 Æg, som ere oliven- 
grønne eller rødagtigt brune med graa og brune Pletter; ingen 
anden Fugleart yngler i dens Nærhed. 
Æggets Længde og Brede: 
6Æ5nE. ÆG: 
TD ED STAR 
812% 49 » 
Naar den er anskudt, lægger den sig paa Ryggen og 
lader sig vanskeligt gribe, da den fortvivlet værger sig med 
Næb og Kløer. 
Middelkjove, Stercorarius pomarinus, ('femm.) 
Syn.  Lestris pomarina, Temm. — Catharacta coprotheres, Briinn. 
Dansk: Bredhalet Rovmaage, Middelkjove, Mellemkjove. Norsk: Bred- 
halet Jo. Svensk: Bredstjertad Labbe. Islandsk: Kjoi (Faber), 
Skumr (H.). 
Artsm. De to mellemste, forlængede Styrere næsten lige brede til den 
afrundede Ende.  Tarsen af Mellemtaaens Længde (Kloen 
medregnet). 
Afbildn. Tab. XLIII. (Lestris pomarina). — Suppl. Tab. 24. Ung Fugl. 
Længde 18—1872”, 
Iris mørkebrun, Næbet blaaligt, mod Spidsen sort, Vox- 
huden grønagtig. Benene samt Svømmehuden i den høie 
Alder sorte, ellers blaavlettede og hos de Unge blaagraa. 
I den udfarvede Sommerdragt er Halsen, Brystet og Midten 
af Bugen blegt hvidgule, de første med smallere, den sidste, 
især paa Siderne, med brede Tværpletter. Hætten og Kappen 
mørkebrune, uden nogen Tegning; Nakke- og Halsfjerene 
guldgult glindsende; over Brystet et Baand af brune 
Pletter. De Unge have rustgule Kanter påa Spidsen af 
Overkroppens Fjer; Hovedet og Halsen ere brune med rust- 
gult Anstrøg; Underkroppen gråaabrun med uregelmæssige 
rustgule Bølgepletter. 
Middelkjoven er en høinordisk Fugl, der er en Fjerde- 
del mindre end Storkjoven, men forøvrigt lever og yngler 
