625 
hvor den yngler kolonivis. I Sydgrønland er den sjelden 
og sees kun Foraar og Efteraar ved Kysten. Den forfølger 
Stormfugle, Teister, Ænder, Terner og Maager i Flugten og 
tvinger dem til at opkaste den nyligt nedslugte Føde, som 
den da griber i Faldet. Dens Skrig ved Reden lyder næsten 
som Hundehvalpenes Bjæffen (Faber). Holbøll anfører, at 
den undertiden selv fisker; han har endogsaa seet den fanget 
i en Maagesnare, der stod 3 Fod under Vandfladen. Den 
yngler paa lignende Steder som Storkjoven; de 2 Æg ere 
olivengrønne med brungraa og sortebrune Pletter. 
Æggets Længde og Brede: 
58nm; komm. 
61 » 43 » 
Spidshalet Kjove, Stercorarius parasiticus, (L.) 
Syn. Larus parasiticus, L. — Catharacta parasita, Briinn. -—— 
Cataracta parasitica, Retz. — Catarracies parasita, Pall. — 
Lestris parasitica, Illig,. — Lestris Richardsoni, Temm. 
(Swains). 
Dansk: Skidtæder (Aarhus), Troldpipe (Læsø), Struntjæger, Kjove. 
Norsk: Tyvjo, Leverjo, Jo, Geaath. Svensk: Labbe, spetsstjertad Labbe, 
Svartlasse, Geut, Etut, Elof. Færøisk: Tjegvi (M.), Tjoi, Tjoggvi 
(H); den hvidbugede Varietet: Qvujtibdkir, «Qvuittjegvi» (Hvidkjove). 
Islandsk: Kjoi. Grønlandsk: Isingak, Meriarsairsok. 
Artsm. De to mellemste Styrere fra den sidste Trediedel af deres 
Længde udløbende i en Spids. Tarsen indtil ”/2” længere end 
Mellemtaaen; Næbet ved Roden mere bredt end høit. 
Afbildn. Tab. XLII. (Lestrøs parasitica). — Suppl. Tab. 24. Gl. Fugl. — 
Ung Fugl. 
Længde indtil 17”. 
Iris brun, Næbet mat sort, Voxhuden olivengrøn; Benene 
hos de Unge blegt blyfarvede, ved Tæernes Rod hvide; hos 
de Ældre mat sorte. Ung Fugl: Overkroppen brun, rust- 
gult vatret; Underkroppen med graa, hvide og sortebrune 
Tværpletter; de mellemste Styrere neppe længere end de øvrige. 
Gammel Fugl: Kappen mørkebrun, med Alderen blaagraa ; 
