629 
Færøerne er den sjelden. I 1860 skød Sysselmand Miller 
et Individ og saae flere. I 1863 erholdt han ligeledes Fuglen 
derfra. Paa Island træffes den ikke (Faber), og i Grønland 
sees den kun meget sjeldent Syd for den 69%de Bredegrad. 
Holbøll saae den aldrig jage nogen Fugl, men derimod 
idelig beskjæftige sig med at dykke ligesom Ternerne. Den 
yngler selskabeligt. Æggene ligne den forriges, men de 
ere noget mindre; de fleste have en renere olivengrøn 
Farve med brune Punkter og Pletter, der ofte ere samlede 
i en Krands ved den butte Ende. 
Æggets Længde og Brede: 
AG mm: See: 
60 » 39 » 
Den er ved sin slanke Bygning og de forlængede Hale- 
fjer den skjønneste Art af denne Slægt. 
2den Familie: Saugnæbede, Lamelltrostres, Cuv. 
(Gaasefugle, Anseridae.) 
Næbet i KRandene forsynet med næsten bardeagtige, 
flade eller kegleformige Takker, sjeldent længere end Hovedet, 
ofte kortere, haåaardt, men overtrukket med en blød, følsom 
Hud, i Spidsen forsynet med en haard Negl; Tungen bred 
og kjødet, takket i Randen; Næseborene runde eller ovale, 
gjennemsigtige, ofte nærmere ved Midten af Næbet end ved 
:… Næbroden. 
Benene låve, hos nogle temmelig langt tilbage; For- 
tæerne forenede ved en hel Svømmehud; Bagtaaen fri og 
højtsiddende, enten trind eller (som hos Dykænderne) sam- 
mentrykt og forsynet med en tynd Hudlap. 
Vingerne middellange, spidse; Halen kort, oftest af- 
rundet, i Regelen med flere end 12 Styrere. 
Disse Fugle gaae slet, da Benene staae temmelig langt 
tilbage, men svømme fortrinligt; nogle dykke meget godt 
