634 
Pibsvane, Cygnus Bewickii, Yarr, 
Syn. Cygnus olor, Var. minor, Pall. — Cygn. melanorhinus, Naum. — 
C. Islandicus, Brehm. — C. minor, Keys. & Blas. 
Dansk: Pibsvane (Vestjylland), Lille Svane. Norsk: Liden Sang- 
svane. Svensk: Mindre Sångsvan. 
Artsm. Tøilen gul, hos den unge Fugl kjødfarvet; Næbet af Hovedets 
Længde; Overnæbets inderste Fjerdedel af samme Farve som 
Tøilen, det Øvrige af Næbet samt Hagehuden sort; 18—20 
Styrefjer. 
Afbildn. Tab. LV (Supplementtavle) (Cygnus minor). 
Længde 45”; Hunnen mindre; Vægt 8$—11 Pund; Halsen 
og Vingerne ere forholdsvis kortere end hos forrige. 
Den skal være hyppig i Siberien; enkeltvis er den 
truffen i Tydskland, hyppigere i England og Irland. Her i 
Danmark hår man tidligere betragtet den som en stor Sjel- 
denhed, men senere Erfaringer have vist, at Forholdet er et 
andet. I Foraaret (Marts) 1857 modtog det herværende 
Museum en gammel Hun af denne Årt fra Ringkjøbing, og 
det har efter den Tid jevnlig erholdt den sammesteds fra (saavel 
yngre som ældre Fugle), engang i Løbet af en Maaned 
endog 6 Stykker; den indfinder sig hvert Aar aldeles regel- 
mæssigt der og skal ankomme lidt senere end Sangsvanen. 
Der er saaledes ingen Tvivl om, at Dr. Kjærbøllings i 
«Danmarks Fugle» fremsatte Formodning om Identiteten af 
denne Art med de ringkjøbingske Gaaseskytters «Pibsvane» er 
fuldstændigt rigtig; Professor Reinhardt mener at have Grund 
til at troe, at Pibsvanen ogsåa forekommer enkelte Steder 
ved Limfjorden; i Senator Simens Samling i Gluckstadt skal 
findes et Exemplar, skudt i Holsten; Apotheker Mechblenburg 
fik den fra Flensborg Fjord, skudt i April”) 1850. Om Pib- 
svanen er truffet i Norge, er tvivlsomt. Der foreligger kun 
%) Angivelsen i iste Udg., at Exempl. er skudt d. 14de Marts, er, ifølge 
Prof. Reinhardts Meddelelse, urigtig. 
