640 
Dansk: Dværggaas. Norsk: Fjeldgaas, Dverggaas. Svensk: 
Dverggås. 
Årtsm. Næbet kort, lyst rødgult uden Pletter, med hvidagtig Negl; 
Benene rødgule; øverste Vingerand og Undervingen askegraa, 
Underryggen sortegraa. Gammel Fugl: med en meget stor, 
hvid, sortindfattet Plet fra Mundvigen til midt op paa Issen 
og med mange store, sorte Pletter paa Brystet. Ung Fugl: 
Næbet og Benene smudsiggule; uden hvid Blis. Vingespidserne 
naae til eller forbi Halespidsen. 
Afbildn. Suppl. Tab. 24 ;(Anser minutus). Ung Fugl. 
Længde 21—2171/21", 
Denne lille, smukke Gaas, som hører til de allermindste 
Arter, idet den ikke er større end en almindelig And, har 
sit Hjem i det nordlige Europa og Asien.  Benicken (Isis 
1824, II, Pag. 886) angiver den som «enkeltvis forekom- 
mende» ved Østersøens Kyster, dog hyppigere Unge end 
Gamle. E. Hage erholdt den 15de Oktbr. 1825 den gamle 
Fugl fra Ulfshale. I «Danmarks Fugle» tilføjer Forf. her: 
«efter Skyttens Beretning bavde der været to»; men denne 
Angivelse er vistnok urigtig; thi ifølge Konservator Scheels 
Angivelse var det ham, der skød Gaasen, og han saae kun 
det ene Individ. Hage angiver Maalene saaledes: Længde 
21", "Vingestrækning 23” 9” fra. Vingeleddet 137 4” 
Næbet fra Mundvigen 1” 4”, Næbet fra Panden 1” 57”, 
Taårsen 2” 3'”" Mellemtaaen uden Negl 2” 1/97” yderste 
Taa 1” 1177", Den 10de Septbr. 1850 fandt Forfatteren 
et Exemplar af denne Årt hos en Vildthandler her i Byen; 
til Sammenligning hidsættes de med Hages Exemplar meget 
overensstemmende Dimensioner: Længde 21” 6"”, fra Vinge- 
leddet 13” 6”, Vingen udenfor Halen 1” 3”. Tarsen 2” 
3". Mellemtaaen med Negl 2” 6" Næbet fra Spidsen til 
Mundvigen 1” 5”, Højde ved Roden 9”, fra Næbspidsen 
til Øjet 2”. I den skandinaviske Halvøes nordligste Egne, 
navnlig i det Indre af Finmarken, yngler Dværggaasen hvert 
Aar i ikke ubetydelig Mængde. Ogsaa i Lofoten træffes 
