645 
løb ere disse flyvefærdige; man benytter dem som Lokke- 
fugle til Vildgaasejagten. 
Æggets Længde og Brede: 
SR. Der: 
BY 60 » 
2den Underslægt: Raigjæs, Bernicla, Stepli. 
Næbet kortere end Hovedet, Tværpladerne paa Næb- 
randen sees ikke, nåar Næbet er lukket; Næb og Ben 
sorte. 
Bramgaas, Bernicia leucopsis, (Bechst.) 
Syn. Ånser bernicla, Pall. — Anser leucopsis, Bechst. — Anas erythropus, 
(mas), L. 
Dansk: Bramgaas, svensk Gaas, Fjeldgaas, Rantegaas, Perrelit. Norsk: 
Hvidkindet Gaas. Svensk: Hvitkindad Gås, Helsing, Hafregås (sydl. 
Skaane). Færøisk: Brangåas (M.), Bramgås (H.) Islandsk: Helsingi. 
Artsm.  Panden, Tindingerne og Struben hvide; Nakken, Halsen, Halen, 
Benene og Næbet sorte; Kappen askegraa, med sorte, lyst kan- 
tede, brede Baand. 
Afbildn. Tab. XLV., (Anser leucopsis). 
Længde 24—25"; Iris sortebrun; Brystet, Bugen og 
Haledækfjerene hvide. 
Denne smukke Gaas lever i det høie Nord og drager 
i store Skarer sydligere i Træktiden. Her i Landet fore- 
kommer den ikke sjeldent paa Trækket. Ved den sydlige 
Del af Falster findes den saaledes, ifølge Melchior, hvert 
For- og Efteraar i stor Mængde, fornemmelig påa Bøtø og 
Gjedsérodde, hvor den ødelægger Gfæsgangene dels ved at 
afæde og nedtræde Græsset, dels ved sine Exkrementer. En 
tidligere Eier af Gjedsergaard (Justitsraad Friis) har i flere 
Aar optegnet dens Ankomst og Afreise samt Vinden, hvor- 
med den ankom og bortreiste, saaledes: 
