650 
kom til den herværende zoologiske Have, men døde 6 Dage 
efter og findes nu i Apotheker Benzons Samling. Ifølge 
Forfatterens efterladte Optegnelser har Skovrider Rosendal 
paa Gram i Slesvig for en Del Aar siden skudt 3 Stkr. I 
Norge er den ikke bemærket, men i Sverrig vides den med 
Sikkerhed truffet to Gange, den ene Gang ved Lund, hvor 
en yngre Fugl blev taget levende i Begyndelsen af Oktbr. 
1793, den anden Gang ved Ystad, hvor et ældre Individ blev 
fanget i Efteraaret 1830; den skal endvidere for mange Aar 
siden være skudt ved Oscarshamn, og i 1838 skulle Han og 
Hun være sete paa Mørkø. 
Andeslægten, Anas, L. 
Næbet omtrent af Hovedets Længde, næsten lige bredt 
gjennem hele sin Længde eller bredest udad, ved Roden 
temmelig høit, fortil nedtrykt med en indbøiet smal Negl; 
Næbrandene paa Siderne forsynede med skarpe, pladefor- 
mige, bardeagtige, i hverandre gribende Tænder; Næseborene 
ikke langt fra Panden, nærved Næbryggen. Benene læn- 
gere tilbage end hos Gjæssene, temmelig lave, Tarsen al- 
drig længere end Mellemtaaen; Fortæerne forenede ved en 
Svømmehud; Bagtaaen med eller uden Hudlap. Vingerne 
middellange, spidse og smalle; 1ste og 2den Svingfjer eller 
blot Zden længst; Vingespeilet (: de brede Faner paa 
Årmsvingfjerene) ofte med en stærk Metalglands; Halen 
med 14—20 Styrere. 
Ænderne udgjøre en talrig Slægt, der er udbredt over 
hele Kloden, men hvis Årter dog fortrinsvis yngle i de 
kolde Zoner og om Vinteren begive sig til de varmere. De 
leve ved Havet, ved Sumpe, Søer, Floder og Damme; deres 
Gang er slet og vaklende, men de svømme fortrinligt. 
Nogle ere tillige meget gode Svømmedykkere; disse udgjøre 
en egen Afdeling og skjelne sig fornemmelig ved en Hudlap 
paa Baglaaen (Dykænder); andre dykke næsten aldeles ikke, 
