657 
især i Nærheden af Skove, undertiden i selve disse; om 
Foraaret og Forsommeren lever den parvis. Hannerne for- 
lade Hunnerne stråx efter Parringen og streife omkring 
alene eller i smaa Selskaber. I Sept. og Okt. samles Fa- 
milierne og flyve ved Nattetider i store Flokke fra det ene 
Vand til det andet; men den er kun Strøgfugl, thi i milde 
Vintre bliver den, og kun i stærkere Frost streifer den vi- 
dere bort til aabne Kilder og Strandbredder. Påa Færøerne, 
hvor den findes hele Aaret igjennem, træffes den ikke i 
Flokke, men kun parvis. Påa den skandinaviske Halvø 
yngler den almindeligt lige fra Skåanes Sydspids indtil 
Tromsø; i Østfinmarken og Lapmarkerne er den dog 
mindre hyppig; paa Fjeldsiderne yngler den endnu oppe i 
Vidieregionen, og Syd for Trondhjemsfjorden overvintrer den 
ikke sjeldent. Paa Island og i Grønland er den almindelig 
som Standfugl; dog drage enkelte Individer Syd paa om 
Efteraaret. 
Den nærer sig af Frø og andre Plantedele, Orme, 
Snegle, Insekter, Rogn og smaa Fiske. I April eller Be- 
gyndelsen af Mai lægger Hunnen 10—16 bleggrønne Æg i 
en Rede af Løv, Siv, Kviste og Græsstraa; Reden findes 
under Buske eller mellem de høie Planter ved Vandet, i 
hule Træer, påa afhuggede Træstammer, forladte Kragereder 
0,S.V. 
Æggets Længde og Brede: 
59 mm. 40 mm. 
60 » 44 » 
De Gamle tee sig ængsteligt i Nærheden af Reden. I 
Begyndelsen eller henimod Midten af Juni taber Andriken 
Svingfjerene ved Fælding, og før henimod Slutningen af Maa- 
neden kan den ikke flyve; i dette Tidsrum anstilles fortrinsvis 
Jagt paa den, og den kaldes da «Roandrik» («Ruandrik»). Man 
kan lade Æggene udruge af tamme Ænder, men hvis man 
ikke stækker Ungerne, såa snart de blive flyvefærdige, ville 
de som oftest flyve bort em Efteraaret. Dens Stemme er 
