664 
vingen blaagraa, Vingespidsen og Halen graabrune; For- 
brystet gulbrunt med sortebrune bueformige Pletter, Bag- 
brystet og Bugen hvide, foran med fine og smalle, bagtil 
med brede sorte Bølgelinier. Efter Fældingen i Juni kjendes 
Hannen fra Hunnen blot ved det noget livligere Speil, de 
sølvgraa Overvinger, de smalle lyse Fjerkanter og Legems- 
størrelsen. Hunnen har en lys Stribe over Øinene og bag- 
ved disse en mørkebrun; Hagen og den øverste Del af 
Struben rustagtigt hvide, det øvrige af Hovedet og Halsen 
gulgraat med smaa sortebrune Længdestreger; Ryggen, 
Skuldrene og Overgumpen sortebrune med rustgraa eller 
rustbrune Pletter; Forbrystet med rustgraa, brede Fjerkanter 
og sortebrune Pletter. 'Vingedækfjerene brungraa; Speilet 
mørkegraat med svagt sortegrønt Skjær, begrændset fortil af 
et bredere, bagtil af et smallere hvidt Baand. 
Denne smukke lille And yngler hyppigere i Jylland og 
Hertugdømmerne end paa Øerne, hvorimod den i Træktiden 
forekommer overalt. Melchior traf kun éngang dens Unger 
ved Herlufsholm, hvorimod han hvert Aar fandt den yng- 
lende ved Gjedsergaard, hvor den pleiede at indfinde sig i 
April; E. Hage fandt enkelte ynglende påa Møen, hvor den 
desuden flere Gange er skudt i Mai og Juni. Ifølge Med- 
delelse fra Dr. P. Heiberg yngler den i Hillerslev-Kjær og 
i Hjardemaal-Klit. Fischer angiver den som ynglende i 
Vendsyssel, og Fencker anseer det for sandsynligt, at den 
yngler paa adskillige Steder i Randers-Egnen. Den yngler 
ligeledes paa Bornholm. Efter Faber er den, næst Stok- 
anden (4. boschas), den i Hertugdømmerne almindeligste 
And. I Fuglekøierne ved Vesterhavet fanges den dog sjeld- 
nere. Forfatteren fandt den ynglende ved Maribo Sø, Ring- 
kjøbing Fjord og Filsøen, samt paa flere Steder i Nord- 
slesvig; i Juni 1853 saae han flere Pår i Søborgmose, hvor 
en gammel Han blev skudt i Mai samme Aar; om Efter- 
aaret sees den temmelig hyppigt hos Vildthandlerne her i 
Byen. Mechlenburg havde i sin Samling en mærkelig 
