666 
Hunnen ved de smaa, runde, sortagtige Pletter paa Under- 
kroppen og ved den rustbrune, glindsende Grundfarve paa 
Brystet.. Hunnen: Overkroppen sortebrun med rustgraa 
Fjerkanter og Pletter, bag Øiet en sortagtig Stribe; Hovedets 
Sider bleggråa med smaa sortagtige Pletter, Hagen og 
Struben blegere, med mindre Pletter; Forbrystet og Siderne 
rustgraa, sortplettede; Bagbrystet og Bugen hvide uden 
Pletter. De Unge have påa Ryggen bredere rustfarvede 
Fjerkanter, men ligne ellers Hunnen. 
Som Trækfugl kommer den her til Landet i Marts og 
April og flytter for største Delen ikke bort, før Frosten 
tvinger den dertil. Den yngler hyppigst paa Øerne, dog 
ikke sjeldent i Jylland, navnlig i Vendsyssel. Man finder 
den ved mange af vore større Søer, Aaer og Damme, tal- 
rigst i Træktiden. Paa den skandinaviske Halvø er Krik- 
anden udbredt overalt lige fra det sydvestlige Skaane til den 
russiske Grændse, baade paa Lavlandet og i. Fjeldegnene, 
påa hvilke sidste Steder den træffes helt oppe i Vidie- 
regionen. I Norges sydlige Del og i Sverrigs mellemste og 
sydlige Provindser overvintrer den hyppigt. Paa Færøerne 
træffes den ikke sjeldent om Sommeren; Sysselmand Muller 
har faaet dens Æg derfra. Paa Island yngler den temmelig 
almindeligt, men i Grønland forekommer den kun nu og da.”) 
Den lægger i første Halvdel af Mai 9—12 gulagtigt hvide 
Æg, hvis Længde varierer mellem 43 og 46r= med en 
Brede af 33—35mm. Som den mindst sky af alle Fersk- 
vandsænder er den ogsaa den letteste at skyde.  Fælder 
man en eller flere af en -Flok, vende de Ubeskadigede sæd- 
vanligvis snart tilbage paa samme Sted, hvor de mistede 
deres Kammerater, men ere såa dog forsigtigere end før. 
”) Holbøll erholdt den af en Grønlænder under Navn af Kertlutok- 
piarsuk, men det synes, at Grønlænderne med dette Navn betegne 
alle de Andearter, som de ikke kjende. Ordet er sammensat af 
Kertlutok (3: en Graaand) og piarsuk (oa: Noget, der har Lighed 
med). 
