670 
disse sidste erholde ikke de Gamles Dragt før i Zdet eller 
3die Aar. Deres Fjerklædning er tættere og dunfuldere end 
hos de foregaaende, og ingen har metalglindsende Vinge- 
speil. 
3å3die Underslægt: Troldænder, Fulzgula. 
Næbet er altid længere end Tarsen — der sjeldent er 
mere end halvt såa lang som Mellemtaaen —, temmelig 
stort, ved Roden mere høit end bredt, mod Spidsen bredere 
og fladt, med oval Negl; Næseborene aabne sig en Trediedel 
af Næbets Længde fra Næbroden;  Pandeskjellet spids- 
vinklet; Hovedet har hos den gamle Han enten skjønt glind- 
sende Farver eller længere Nakkefjer, af hvilke nogle ere 
forlængede til en virkelig Top. 
Troldand, Fuligula cristata, Steph. 
Syn. Anas fuligula, L. — Anas cristata, Ray.— Fuliæx cristata, Sundew. 
Platypus fuligulus, Brehm. 
Dansk: Troldand, Topand, Vibeand. (Den langt mindre Hun kaldes 
undertiden «Krækand»). Blyand (Thy). Norsk: Topand. Svensk: 
Vigg, Hågerand (Skaane). 
Artsm. Næbet blaat, ved Roden og omkring Næseborene sort (hos den 
meget gamle Fugl blot sort i Spidsen); Tarsen længere end 
Mellemtaaen; Iris gul. I Nakken (hos Hannen) en spids, med 
Alderen meget forlænget, nedhængende Fjerbusk; Hovedet og 
Halsen sorte eller brune, i den unge Alder med hvid Blis paa 
Panden. Speilet hvidt med brunsort Rand forneden, Benene 
blyfarvede, med sort Svømmehud. 
Afbildn. Tab. XLVII (Anas fuligula). — Suppl. Tab. 27. 1, Han i Sommer- 
dragt. 2, ung Han. 3, Hun. 
Længde 15"/0—1 61/27", 
Vinterdragt: Hovedet, Halsen og Forbrystet grøn- og 
