679 
med en orangegul Plet ved Næseborene; Iris brun; hele 
Kroppen sort; Hovedet og Halsen med stærk blaa Metal- 
glands. Hos den sortebrune Hun ere Kindernes og Over- 
halsens Sider lysegraa med rustbrun Blanding; Rygsiden og 
Siderne have rustgråa Fjerkanter; Bugsiden brungråaa; Næbet 
sortagtigt med en gulaågtig Plet paa Midten. Den unge Fugl 
er lysere: end Hunnen; Iris gulbrun; Brystet hvidgraat ; 
Næbet lysebrunt med en rødagtig Plet; Benene gulagtigt 
graagrønne. 
Denne Art hår sit Sommerhjem og sine Redepladser 
fortrinsvis i Polaregnene. Om Høsten, sidst i August og 
først i September sees enkelte her i Landet, men i Oktober og 
November er den hyppig ved vore Kyster, talrigst naar Vin- 
teren er haard. Mechlenburg fik fra Flensborg Fjord en 
gammel Han i Juli. I Norge yngler den saavel i de sydlige 
Stifter som i Landets nordligste Del helt op til den russiske 
Grændse; om Vinteren er den hyppig ved de sydlige Ky- 
ster, I Sverrig træffes den navnlig ynglende i de nordligste 
Egne af Landet. I Millers Afhandling over Færøernes 
Fuglefauna findes den ikke nævnt; men ifølge senere Med- 
delelse fra ham blev et Par truffet den 30te Juni paa disse 
Øer (Reinh.). Paa Island, hvor den ifølge Faber kun 
yngler ved Myvatn, er den temmelig sjelden, og i Grønland 
vides den ikke at være bemærket. Den besøger om Vin- 
teren ogsaa store Indsøer påa det europæiske Fastland. Den 
er en vild, livlig og sky Fugl. Ved Indsøer, i Kjær 0. s. v., 
i Almindelighed under Buske, lægger den 8—10 gulagtigt 
hvide, glindsende Æg. 
Æggets Længde og Brede: 
6Omm. AA mm. 
65,5 » 46,5 » 
Ved de franske Kyster fanges den i stor Mængde og 
sælges til Katholikerne, som spise den i Fastetiden, da den, 
som andre trannede Ænder, er en Undtagelse fra Forbudet 
imod Kjødspise og betragtes som Fisk. 
