687 
Afbildn. Tab. XLIX (Anas glacialis). — Suppl. Tab. 30. 1, Han i Sommer- 
dragt. 2, Hun. 
Længde til Halespidsernes Begyndelse 16—17”. 
Iris brun; Benene blyfarvede, ofte med rødagtig Blan- 
ding. Hannens Sommerdragt: Øiet omgivet af en hvid Ring; 
Bugen, Undergumpen og Underhaledækfjerene hvide, Bug- 
siderne blaagraa; alle de øvrige Dele sorte med rustbrune 
Fjerkanter paåa Ryggen og Skuldrene. Hunnens Vinterdragt: 
Ingen forlængede Styre- eller Skulderfjer; Næbet blyfarvet, 
oftest med et bleggult Tværbaand; Nakken og en rund Plet 
paa Kinderne brun eller graa; Ryg og Skuldre sorte med 
brede, rustgraa eller rustbrune Kanter; Brystet graat, fortil 
rustgraat, bagtil hvidgraat. Ungerne ligne mest Hunnen 
i Vinterdragten, dog er den unge Han mere ren brun påå 
Forbrystet og Ryggen, og Næbet har i den yngre Alder 
intet gult Tværbaand. 
Om Vinteren er Havliten meget talrig ved vore Kyster, 
men paa de andre Tider af Aaret forekommer den kun und- 
tagelsesvis, og Beretningerne om, at den har ynglet her i 
Landet (saaledes efter Bynch på Anholt) ere neppe tro- 
værdige"). Carstensen fik den i Sommerdragt sidst i 
Mai 1842; Gammelgaard fra Aabenraa Fjord 1826, lige- 
ledes sidst i Mai; Mechlenburg fra Flensborg Fjord den 
låde Mai 1840. I Norge yngler den talrigt indenfor Polar- 
cirkelen, især i det Indre af Østfinmarken. I de sydligere 
Stifter forekommer den talrigt i Træktiderne og om Vin- 
teren, men træffes kun sparsomt ynglende. I Sverrigs nord- 
lige Egne yngler den almindeligt, men er om Sommeren 
kun enkelte Gange truffen parvis og aldrig ynglende i Lan- 
dets sydlige Provindser. Paa Færøerne sees den fra Åugust 
til Marts i store Flokke, hvorimod den om Sommeren kun 
7”) Det forekommer dog Udgiveren at være noget tvivlsomt, hvorvidt 
Bynch ved Benævnelsen «Havlykker» har villet betegne den her 
omhandlede Art. (Bynch: «Om Anholts naturlige Beskaffenhed.» — 
Iris og Hebe. 1801. IV. Pag. 5 og 49). 
