691 
Længde 24—25"”. 
Hannen i Vinterdragt: Kroppen oventil hvid, nedentil 
sort; det hvide Hoved prydet med et fra Næbet igjennem 
Øie- og Øreegnen løbende, glindsende, violetsort Baand; de 
tykkere fjerdækkede Kinder glindsende lysegrønne; Forbry- 
stet med rustgulagtigt Skjær; Svingfjerene, Speilet, Over- 
gumpen og Halen samt hele Bagbrystet sorte. I det første 
og andet Aar mangler Hannen den skjønne Tegning paa 
Hovedet, som er hvid- og sortspraglet, og det Hvide mangler 
endnu ganske paa Halsen eller begynder paa Struben. Den 
udfarvede Hun er overalt mørkt graabrun med. sorte Pletter, 
som paa Hovedet og Halsen ere smaa og langsgaaende, 
større og tværgaaende paa Ryggen, Skuldrene, Forbrystet 
og Siderne; Bagbrystet og Bugen mere ensfarvet graabrune; 
de inderste Svingfjer med brede, rustbrune Kanter; de 
mellemste Vingedækfjer med brede, hvide, skarpt begrænd- 
sede Spidser, hvorved der fremkommer 'en hvid Tværstribe 
over Speilet; dette er silkeglindsende brunt, bagtil med et 
hvidt, smallere Tværbaand, der dog undertiden mangler. 
Den gamle Han fåaer efterhaanden den mørke Sommer- 
dragt, som den neppe bærer i én Maaned. Den væsen- 
ligste Forandring bestaaer deri, at Hovedet, Halsen, For- 
brystet og Ryggen i den rene Sommerdragt ere aldeles 
sortebrune, Forbrystet hvidbræmmet og Overvingens Dæk- 
fjer og de inderste, seglformige Svingfjer hvide. Den unge 
Hun ligner den gamle, men er mere graåabrun og mangler 
de hvide Tværbaand paa Vingen. 
Ederfuglen yngler i mindre Antal paa adskillige af vore 
Øer, især Sylt og Christiansø, hvor den fredes; påa Hes- 
selø (c. 100 Par i Juni 1861), Læsø, Hirtsholm, Samsø, 
Bornholm o.s.v. Om Efteraaret og Vinteren opholder den 
sig i store Flokke ved Kysterne, dog kun paa dybt Vand. 
I Lillebelt har Forf. seet den dykke paa 25—30 Favnes 
Dybde og komme op med en Musling i Næbet. Paa den 
