692 
skandinaviske Halvø er den meget almindelig langs alle Ky- 
sterne, dog talrigst ynglende i de nordlige og vestlige Skær- 
gaarde. I Østfinmarken er den truffen ynglende ved ferskt 
Vand, men forøvrigt fjerner den sig sjeldent langt fra Havet. 
Påa Færøerne, Island og i Grønland er den yderst talrig 
hele Aaret rundt. I April søger den til Ynglepladserne paa 
Skær og Holme; saasnart Parringstiden er forbi og Hunnen 
begynder Rugningen, slaae Hannerne sig sammen i smaa 
Selskaber og streife omkring i Sunde og Fjorde og langs 
Kysterne, sjeldnere ude paa det aabne Hav. Naar Ungerne 
voxe til, slutte Hannerne sig atter til Familierne, og om 
Vinteren danne de store Skarer. Naar den svømmer under 
Vandet, bruger den ikke Vingerne, men kun Fødderne (aut. 
Sysselm. Miller). Den Færdighed, hvormed disse Fugle for- 
staac at undgaae Bølgebraadet, er beundringsværdig; ved 
Klippekyster med blinde Skær, hvor Bølgerne bryde vold- 
somt, ligge de midt i Brændingen og gynge paa Vandet. 
Hvergang en Bølgekam styrter, dykke de under Bølgen og 
"undgaae saaledes Braadet. Naar den forvilder sig saa langt 
ind over Land, at den taber Havet af Syne, bliver den, som 
saamange andre Havfugle, aldeles sløv og forvirret, lader sig 
gribe med Hænderne og gjør hverken Forsøg paa at sætte 
sig til Modværge eller påa at undflye. 
De 4, sjeldnere 5—6 aflange, graagrønne Æg ligge i 
en af Straa og Tang i Nærheden af Havbredden sammen- 
bragt Rede, der er foret med en stor Mængde Dun, som 
ligge krandsformigt sammenfiltrede omkring dem, og hvor- 
med Hunnen tildækker Æggene, naar den forlader Reden. 
Undertiden findes flere (indtil 11) Æg i én Rede, men i såå 
Tilfælde have flere Hunner benyttet samme Rede. 
Æggets Længde og Brede: 
TB) mm. 49 mm. | É 
83 » 55 Danmark. 
63 » 42 » 
) 
SEE ÆN f Polaregnene. 
