709 
1366, 1838: 750, 1839: 700, 1840: 600, 1841: 400, 1842: 
500, 1843: 718, 1844: 550, 1845: 500 Stkr. Ved Ise- 
fjorden har, ifølge Fischers Angivelse, Kormoranen havt en 
Yngleplads saalænge de Omboende kunne erindre, og trods 
alle Anstrængelser for at bortjage den, er dette dog kun 
tildels lykkedes for en Tid lang; den er stedse kommet 
tilbage igjen. Ved Bognæs, hvor et stort Antal havde nedsat 
sig, lykkedes det at bortjage dem i 1860, men to Aar se- 
nere indfandt de sig igjen, skjøndt i mindre Antal, og byg- 
gede sammen med en Del Heirer. Ved Udryddelsen i 1860 
dræbtes 597 Par, og i ét Træ fandtes ikke mindre end 42 
Reder. Apoth. Steenberg har i sin Tid meddelt Forf., at 
en Kormoran den 27. Febr. 1827 tog Plads paa den høieste 
Taarnspids af Kronborg Slot, hvorfra den forjagede alle Al- 
liker, og hvor den i et Tidsrum af 14 Dage udhvilede sig 
efter sin Fiskefangst og holdt Nattero, indtil den endeligt 
forsvandt, og de husvilde Alliker glade vendte tilbage. Et 
lignende Tilfælde indtraf i Ribe ved Juletid 1854, idet en 
Kormoran i flere Døgn havde taget Plads paa Domkirkens 
øverste Tinde, indtil den under Stormen 2den Juledags 
Aften blev nedhvirvlet fra sit høje Sæde og greben. Ifølge 
Angivelse af Hr. Gersdorff til Boltinggaard har for en 
Del Aar siden en Kormoran-Koloni etableret sig ved Hessel- 
agergaard i Fyen. 1 Mai 1846 indfandt en Kormoran sig i 
en Dam i Byen Aidrup ved Kolding, hvor den i Løbet af 
et Par Dage ikke blot rensede Dammen for Fisk, men ogsåaåa 
slugte en Mængde smaa Ællinger, hvilket havde til Følge, 
at den blev skudt. I Norge er den almindelig langs Kysten 
fra Hvaløerne og til den russiske Grændse, men yngler kun 
i større Antal Nord for Stavanger. De største Kolonier 
findes paa Fuglebjergene i Lofotens og Østfinmarkens Skær- 
gaarde, hvor den overvintrer.  Foraar og Efteraar træffes 
den ofte ved de sydlige Fjorde, og i Landets Indre ere ikke 
faa Individer skudte ved de ferske Vande. I Sverrig træffes 
den især om Efteraaret og Vinteren ved Bohuslehns Kyst, 
