717 
kroppen sortebrun med graa Fjerkanter; Kraven lys, med 
smal, sort Indfatning; Kropsiderne mangle det Rustrøde. 
Ung Fugl: Rygsiden sortgraa, ever Hovedet og Halsryggen 
en smal Stribe af samme Farve; det Øvrige af Hovedet og 
Halsen samt Underkroppen hvide; fra Næbet og Øiet løbe 
nogle smalle, sorte Striber ned paa Halsen. Mod Efteraaret 
tabe disse Striber sig; Hovedet bliver sort ovenpaa og er- 
holder allerede en kort Top; den graa Rygfarve bliver 
brun. 
Denne største Lappedykker-Årt yngler i flere Søer her 
i Landet, f. Ex. i Furesøen, i Salting-, Hul- og Mossøen, 
Nonnemølle Sø ved Viborg, Skanderborg Sø, Lægind-Sø paa 
Mors; ifølge Dr. P. Heibergs Angivelse yngler den ligéledes 
i Sperring Sø, Gyrup Sø og Hjardemaal Klit, hvorimod 
hverken denne eller nogen af vore andre Podiceps-ÅArter 
vides at være truffen i Vendsyssel, hvilket dog sandsynligvis 
maa betragtes som en Tilfældighed. I Slesvig yngler den i 
Oversø, Kliplev, Nyhus (Mechlenb.); Braballing Sø paa Als 
(Gammelgaard); i Holsten i Pløner- og Vesten-Søen (Boie) 
0. s. v. Den ankommer i April og forlader os i sidste 
Halvdel af September eller i Begyndelsen af Oktober, dog 
træffes de unge Fugle ofte langt hen paa Efteraaret og i 
Begyndelsen af Vinteren i Havbugterne og Fjordene. I Norge 
yngler den hist og her ved Ferskvandene i Landets sydlige 
indre Dele; ved Kysten forekommer den sparsomt og for- 
trinsvis paa Trækket eller om Vinteren. I Sverrig er den 
almindeligst i de sydlige Provindser, hvor den yngler og 
undertiden overvintrer. Paa Færøerne blev en ung Fugl af 
denne Art skudt i 1863 (Reinh.), men hverken paa Island 
eller i Grønland er den bemærket. Hvor dens Fred engang 
er forstyrret, er den meget sky og forsigtig; den er ufor- 
dragelig mod andre Fugle, men træffes dog undertiden yng- 
lende Side om Side med Vandhøns, Hætter, Maager 0. s. v. 
Dens vidtlydende Skrig er kraftigt og dybt eller et høiere 
Parringsraab. Næringen bestaaer af Vandinsekter, Larver, 
AGE 
