720 
Artsm. Næbet temmelig stærkt, sort, i Spidsen hvidgult. Gammel Fugl: 
med en rustrød Stribe igjennem Øiet; en derfra udgaaende 
rustrød Top påa hver Side af Nakken, og sort Krave. Ung: 
glathovedet; Hovedsiderne gulhvide, uden Rustrødt paa Tin- 
dingerne. 
Afbildn. Tab. XXXIX (Pod. cornutus é arcticus). — Suppl. Tab. 19. 
1, Vinterdragt. 2, ung Fugl. 
Længde 14”. 
Iris og Tøilen karminrøde; Benene udvendigt mørke, 
indvendigt graagrønne; Kanterne, Tåaaryggen og Svømme- 
lapperne blåagraa. Den gamle, udfarvede Fugl udmærker 
sig om Foraaret ogsaa ved den smukke kastaniebrune Farve 
foran påa Halsen, samt paa Siderne af Kroen, Brystet og 
Bugen, hvor den dog ofte er blandet med Sortebrunt; Ho- 
vedet ovenpaa sortglindsende; Kappen og Halsryggen sorte- 
brune med lysere Fjerkanter; Underkroppen silkeglindsende 
hvid. De 10 første Svingfjer aldeles brune, den 13de med 
en lysere Plet ved Enden; de 10—11 Armsvingfjer, som 
danne Speilet, hvide. I Vinterdragten ere Fjertoppene og 
Kraven meget kortere; Næbet blaagraat, paa Ryggen mør- 
kere; bag Øiet en utydelig, rustrød Stribe; den øvrige Over- 
krop sortebrun, hele Underkroppen glindsende sølvhvid, 
med graat AÅnstrøg paa Halsen. Den unge Fugl om Efter- 
aaret skjelnes fra de Gamle i Vinterdragt ved, at den 
har mere Gråat paa Hovedet og Overkroppen, ved den 
neppe antydede Nakketop og Krave samt ved, at Hovedets 
Sider og Forhalsen ere rent hvide og blot Struben noget 
graablandet. 
Denne Arts Sommerhjem er det nordlige Europa og 
det østlige Nordamerika; om Efteraaret og Foraaret træffes 
den ved vore Kyster og i vore større Ferskvande. Kun 
faa Individer blive her Sommeren over; ifølge Steenstrups 
Meddelelse i et Brev til afd. Prof. Reinhardt fandtes dens Rede 
den 3die Juli 1834 ved Nors- og Nebel Søer i Thy. Forf. 
fik Han og Hun fra en lille Sø paa Mors, hvor den efter 
