723 
Afbildn. Tab. XXXIX. — Suppl. Tab. 19. 1, Vinterdragt. 
2, ung Fugl. 
Længde 9—10”. 
Næbet sort, Mundvigene graagule; Iris mørkt brunrød, 
hos de Unge rødbrun; Tøilen sortagtig, først grøngraa; 
Hovedets Overside, Ansigtet, Nakken og Struben sorte med 
grønagtig Silkeglands; Hovedets Sider og Forhalsen brun- 
røde, Baghalsen samt Siderne og Brystet sortegraåa med 
sølvlignende Fjerkanter; Siderne af Bugen sortegraa med 
rustgul Blanding, Midten af Brystet sølvgraa, Overkroppen 
sortagtigt glindsende; Svingfjerene graabrune, de mellemste 
véd Roden og paa Inderfanen hvide. Hos den unge Fugl i 
første Efteraar har Hovedet og Halsryggen endnu Kappens 
graabrune Farve; Hovedets Sider, Forhalsen, Brystet og Krop- 
siderne ere blegt rustgraa, Brystet og Bugen sølvhvide. De 
Gamles Vinterdragt er mindre forskjellig fra Ungernes: Ho- 
vedet og Halsen oventil samt Ryg og Vinger sortebrune 
med mørkere Fjermidte; Hågen hvid, Hovedets Sider og 
Struben mat rustbrune, Brystet og Bugen sølvhvide med 
brungraa Blanding. Hunnen har ikke saa mørke Farver og 
et mindre tykt Hoved. 
Som Trækfugl kommer den her til Landet i April og 
forlader os dels i September, dels meget sent hen paa Åaret. 
Dværglappedykkeren er ikke synderlig sjelden her i Dan- 
mark, navnlig om Efteraaret; undertiden forblive enkelte 
Individer her i milde Vintere. Den forekommer da endog 
undertiden i mindre Damme i Byerne. I Febr. 1853 blev 
en gl. Hun fanget påa Gaardspladsen i Gl. Kjøgegaard. Den 
yngler i Nors-Sø og Sperring-Sø (Heiberg). I Norge yngler 
den hist og her i Landets Indre, men kun sparsomt; om 
Efteraaret og Vinteren træffes den nu og da ved den syd- 
lige og vestlige Kyst, hvor den ogsaa er funden ynglende 
ved Bergen. I Sverrig er den temmelig sjelden, men yngler 
dog enkelte Steder i de sydlige og mellemste Provindser. 
