UzU 
Den er ufordragelig mod andre Fugle, men ikke mod 
sine Lige, thi den sees ofte i Flokke. Dens uhyggelige, 
tudende Skrig ligner Nødraab fra et Menneske, der er stædt 
i Livsfare. I Yngletiden er den aldeles ikke sky, men ellers 
desto mere, saa at man paa Havet ikke let fåaer den paa 
Skud. Paa den blotte Jord, ofte paa et fugtigt Sted, lægger 
den sine store, aflange, gulagtigt gråabrune, mørkebrunt og 
graat plettede Æg. Færingerne troe, at den udruger disse 
under Vingerne påa Søen. 
Æggets Længde og Brede: 
Gonm. o0mn 
9985 DL) 
Kjødet af de Gamle er seigt, de Unges derimod vel- 
smagende. 
Polarlom, Colymbus arcticus, L. 
Syn. Eydytes arcticus, Illig. — Cepphus arcticus, Pall. 
Dansk: Storlom, Polarlom. Norsk: Storlom. Svensk: Lom, Stor- 
lom. Færøisk: Loumur (M.), Lomur (H.). 
Artsm. Overnæbet mere hvælvet end Undernæbet; den yderste Tredie- 
del noget nedbøiet. Gammel: Hætten og Halsryggen askegraa; 
Halssiderne sort- og hvidstribede; Forhalsen sort med violet 
Glands. 
Afbildn. Tab. LI. b. — Suppl. Tab. 34. Vinterdragt. 
Længde omtrent 26”, 
Næbet sort; Iris brun; Benene udvendigt brune, ind- 
vendigt hvidagtige; over Struben en Tværstribe af hvide 
Smaapletter; Brystets Sider sort- og hvidstribede, For- 
ryggen og Skuldrene sorte, den første med smaa, de sidste 
med store, firkantede, tætte Tværstriber af snehvide Pletter; 
Vingedækfjerene brunsorte, deres hvide Pletter smaa, rund- 
agtige eller ovale; Svingfjerene, Bagryggen og Halen brun- 
sorte. Ung Fugl: Næbet lyst blyfarvet; Hovedet ovenpaa 
