737 
paa Nordrerønnerne ved Læsø (Herredsfoged Gad), paa Born- 
holm og Christiansø (Dahl), paa Hirtsholmen og Dehlen ved 
Frederikshavn (Forf.), påa Hesselø (Juni 1861, Erichsen). 
Om Vinteren er dens Antal, ved Forøgelsen af de nordfra 
Indvandrende, langt større; hyppigt skydes og fanges den i 
Garn. Bølling har to Gange i Marts Maaned faaet den fra 
Sundet i fuldstændig Sommerdragt. I Norge yngler den al- 
mindeligt paa Holmene langs hele Kysten fra Hvaløerne op 
til den russiske Grændse, især i de nordlige Stifter, hvor 
den yngler nederst paa Fuglebjergene. I Sverrig yngler den 
saavel langs Østersøkysten som ved Skaanes, Hallands- og 
Bohuslehns Kyst, dog intetsteds i stort Antal. Paa Færøerne, 
hvor den er Standfugl, blev den tidligere fredet og var da 
langt talrigere end nu. Paa Island er den kun tildels Stand- 
fugl; den yngler temmelig hyppigt ved Øens Kyster, men 
dog ikke i saa stort Antal som de to foregaaende Arter. I 
Grønland er den almindelig hele Aaret rundt, men i strænge 
Vintere drager den Syå paa fra Landets nordlige Egne. 
I Revner og Huler påa Klipper og Skær lægger den 
sine 2, sjeldnere 1 eller 3, hvidagtige, graat, brunt og sort 
plettede Æg af et Hønseægs Størrelse. 
Æggets Længde og Brede: 
mm. Sam net 
al É K i | Danmark. 
56 » 39 0 
67 » Al » | nordl. Bilande. 
69 » 38 » 
Dens Gang er bedre end de andre Teisters, Fiugten 
lettere, men lavere; Kjødet er finere og mindre trannet. 
Baade dette, især Ungernes, og Æggene ere et vigtigt Næ- 
ringsmiddel for de høinordiske Kystbeboere, som trække 
Ungerne ud af Redehullerne med en Krog, der er befæstet 
påa en Stok. Dens Næring bestaaer af mindre Fiske, navnlig 
af Tangsprællen (Gunellus vulgaris. Cuv.) 
