745 
den almindelig hele Aaret rundt, men mange Individer drage 
dog sydligere om Vinteren. I Grønland træffes den kun 
om Foraaret og Sommeren og drager bort allerede i August. 
Den er ved Ynglestederne meget dum og dvask, sidder 
hele Timer paa Klipperne og Skærene eller paa Kanten af 
Havskrænterne og flytter ikke en Fod, undtagen den nødes 
dertil. De Unge udtages af Rederne paa samme Maade som 
Teisterne. De store graahvide, graa- og brunplettede Æg 
findes i Huller i Klipperne eller i Havskrænterne. 
Æggets Længde og Brede: 
TUDGESE kam. 
82 » 51 » 
Geirfugl, Alca impennis, L. 
Syn. Alca major, Briss. — Penguinus impennis, Bonn. — Plautus wm- 
pennis, Briinn. 
Dansk: Geirfugl. Norsk: Geirfugl, Goifugl, Storømmer, Anglemager. 
Svensk: Garfogel. Færøisk: Gorfuglir (M.), Gorfuglur, Gårfuglur (H.). 
Islandsk: Geirfuglur. Grønlandsk: Isarokitsok. 
Artsm. Sort, Bugsiden hvid; Næbet bueformigt i hele sin Længde; 
Fjerklædningen paa Overnæbet naaer med sin Spids ikke saa 
langt frem som Hagens. De uforholdsmæssig smaa Vinger, 
som ere uskikkede til Flugt, naae langtfra Overgumpen; Halen 
med 16 Styrere; en rund, hvid Plet imellem Panden og Øiet. 
Afbildn. Tab. LI. — Suppl. Tab. 35. Ung Fugl. 
Længde -c. 2' 10”. 
Næbet sammentrykt, med Kant foroven og forneden 
samt flere Tværfurer paa Siderne; Iris mørkebrun. Om 
Sommeren: Hagen, Struben, Baghalsen og Halssiderne samt 
Ryggen og Overgumpen sorie; mellem Øiet og Næbet findes 
en stor oval, hvid Plet. Armsvingfjerenes Spidser og hele 
Bugsiden sorte. 
Denne mærkelige, pingvinagtige Fugl overgaaer i Stør- 
relse alle andre nordiske, Arter af denne Familie og er 
