151 
icke ersättas af löfträ. Följden är också den, att de utrotas. På 
Svartlöga t..ex. har förr funnits barrskog, som nu är försvunnen 
så när som på två tallar. BERGROTH omnämner samma sak från 
finska skärgården (1. c. p. 14—16). Där skulle »ryssen» vara skuld 
till förhållandet. 
Det finnes naturligen i verkligheten alla öfvergångar mellan de 
båda ötyper, jag ofvan urskilt, öar, som kunna lämna trefnad åt 
både den ena och andra vegetationstypen. Alla generalisationer och 
skemata, hvarmed vi för att få bättre öfverblick linjera upp den 
förvirrande verkligheten, äro sannare eller falskare, hur man vill, 
än denna, men aflägsna sig i alla händelser därifrån. 
Jag tror dock, att mitt skema är mindre ägnadt att vilseleda än 
SELANDERS i vissa fall är. Jag opponerar ej mot indelningen i längs- 
zoner öfverhufvud. Det synes mig vara en nyttig generalisation. 
Men det synes mig oriktigt att pressa in hela skärgården i skemat 
tallgräns—maristom björkzon—trädgräns, samt att vilja karaktärisera 
den maristoma björkzonen och den trädlösa zonen som speciellt 
nordliga. 
SELANDER medger att den »maristoma björkzonen» icke öfverallt 
är utbildad, men han är för fången 1 sin kanske omedvetna sträf- 
van att få fram en parallelism med fjällen för att någonstädes draga 
löfskogsgränsen innanför tallgränsen. Han låter dem högst samman- 
fallaa Om man t. ex. I. c. p. 322 betraktar förloppet af hans här 
gemensamma trädgräns i trakten mellan Askö och Utö, således där 
Södertörns gnejsmassiv går ut i hafvet, finner man att den från 
SE. udden af Askö buktar in mellan Kolgårdsholmen och Fifång, 
tangerar Toröns sydudde och Järflottauddens sydspets, buktar in 
för det trädlösa Mellsten och sedan fortsätter utanför Nåtarön och 
vidare uppåt. 
Denna linje är enligt kartan ett korrekt uttryck för barrskogs- 
gränsen. Men löfskogsgränsen skulle gått längre in: skurit Askö 
och Fifång, gått öfver det löfbevuxna Kråkskär, innanför Kolgårds- 
holmen, innanför hela Järflottaudden och ända upp till Bedarön 
åtminstone innanför Yttre Gården. Detta fortfarande enligt kartan. 
Själf har jag tyvärr endast sett dessa trakter från ångbåtsdäcket, 
men hade då det intrycket, att kartan riktigt återger förhållandena. 
Där således löfskogsgränsen går innanför tallgränsen, har man 
ingen ledning af SELANDERS karta. På de ställen däremot, där 
