-- 
155 
träffat samtliga med undantag af Cynanchum Vincetoxicum, samt 
dessutom Campanula Trachelium, som enligt SELANDER hör till dem, 
som endast förekomma ofvan sagda nivå. 
Jag har medtagit dessa listor mera för att visa, alt man 
utan svårighet med SELANDERS metod och med hans egna upp- 
gifter kan bevisa ungefär motsatsen mot hvad han själf kommit 
till, än därför att jag anser att dylika resonnemang ha något egent- 
ligt värde. Man lägge märke till diskrepansen mellan HävrÉNn och 
SELANDER beträffande Allium Schoenoprasum, som den förre kallar 
arktiskboreal och den senare sydostlig. Jag kan emellertid icke 
finna annat än att SELANDERS karaktärisering af de yttersta zonerna 
i skärgården som specielli nordliga till sin flora hvilar på lösa 
grunder. 
Vill man på något sätt generellt karaktärisera dessa zoner, synes 
detta mig i stället bäst ske genom att hänvisa på den redan om- 
nämnda brokighet midt i artfattigdomen, som är ett genomgående 
drag, detta såväl i floran som vegetationen. Nordliga och sydliga 
arter, xerofila och hydrofila växter förekomma om hvarandra. 
»Die borealen und meridionalen Arten begegnen einander am Meere» 
säger HÄYRÉN (1914 p. 168) och söker orsaken härtill i det maritima 
klimatets låga sommartemperatur å ena sidan, milda vinter å den 
andra. Brokigheten i vegetationen är anmärkt af HESSELMAN (1904, 
p- 447): »Auf den äussersten, kleinen Scheeren, die den äussersten 
Rand am Meere bilden, treten auch in der Vegetation viele Eigen- 
tämlichkeiten auf, was auch seinen Grund in der hohen Feuchtig- 
keit hat. Es ist z. B. dort nicht gerade selten, dass wahre Sumpf- 
pflanzen, wie Peucedanum palustre, Epilobium palustre, Lythrum Sali- 
caria in den kleinen Rissen wachsen, und diese bilden dann zusam- 
men mit wirklichen Felsenpflanzen, wie Sedum Telephium, Sedum 
acre, und einigen anderen sehr eigentämliche, kleine Pflanzenfor- 
mationen mit einer Bodendecke aus Cladina rangiferina. Aber auch 
der Boden und besonders die reichliche Humusbildung haben wohl 
Anteil hieran.> Jag har gjort talrika liknande iakttagelser. Jämför 
ofvan örtbacksuppteckningarna från Kallskär. Icke blott med af- 
seende på fuktigheten bli växterna mindre nogräknade ute på skä- 
ren, utan äfven beträffande mark och ljus eller rättare skydd för 
ljus. Skuggväxter växa ogeneradt midt i solskenet (Trientalis, orm- 
bunkar). Äfven detta är påpekadt af HESSELMAN (I. c. p. 447) och 
förklaras af honom likaledes genom hänvisning på den stora luft- 
fuktigheten. 
