163 
vecklats å Anthemis-individet i fråga, företogs den senare undersök- 
ningen på andra relativt rikblommiga och förgrenade stånd af denna 
växt, hvilket med lätthet kunde ske, då den växte på åkern litet 
hvarstans. De två följande tabellerna angifva det strålblomsantal, 
jag härvid funnit å resp. axlar. I betecknar den blomkorg, som 
afslutar primäraxeln (hufvudaxeln eller en gröfre gren från rothalsen), 
29 
2 7 FE) 27 25 26 27 28 29 30 31 32 33 3 
Fig. 1. Variationskurva för strålblomsantalet i korgarna hos Anthemis tinctoria. 
II,, II, etc. de i sekundäraxlarnas spetsar insererade korgarna. 
Den af de senare, som befinner sig närmast primäraxelns spets, 
(den akroskopa) angifves med II,, den åter, som sitter närmast 
dess bas, (den basiskopa) med II,,, resp. II,,. Tertiäraxlarnas 
korgar betecknas med III, —III,, hvarvid nummerföljden, på samma 
sätt som i förra fallet, afser korgarnas insertion å den relativa 
moderaxeln (II), räknadt från spetsen mot basen. Å några under- 
sökta grensystem voro vissa korgar defekta (särskildt å I och II), 
så att de icke kunde vid min undersökning komma i betraktande. 
Dessa angifvas i tabellen med ett streck. A—E, A,—C, äro de 
individ eller grensystem, hvilkas korgar blifvit undersökta. 
Tabell I. 
Blomkorg. Strålblomsantal. 
Zl R GE AN DIES 
I 34 31 34 32 35 
J 217 22 24 23 33 
ING 32 21 23 24 dd 
a Pe Lag rg NR "32 
II, Härn2g DÅ, 93030 
II; SÅ 24, 22 
ID 320020 
IT; 27 
