4. Tarvasvarats. Cirka 1 km SSV om Kebnats reser sig tätt in- 
vid sjöstranden midt emot Saltoluokte turiststation den lilla berg- 
platån ”Tarvasvarats med åt nästan alla håll brant stupande sidor 
(se fig. 1). Berget, som når till en höjd af 505 m. ö. h., består lik- 
som Kebnats i sina öfre delar av diabas, som här företer täta väx- 
lingar mellan fin- och grofkornighet. Bergarten uppvisar äfven här 
talrika sprickor, men synes ej vara så lättvittrad som å Kebnats 
Äfven i Tarvasvarats består sockeln uppenbarligen av sjöfallssand- 
J. Frödin foto. 1911 
Fig. 1. Tarvasvarats från söder. 
sten, enär blocken i rasmarkens nedre del öfvervägande utgöras af 
nämnda bergart. Rasmarken består i öfvervägande grad af ovan- 
ligt grofva block (se fig. 2), bland hvilka endast en eller annan tall 
förmått rota sig. Först uppe vid bergroten, som ligger på en höjd 
af 450—470 m., anträffas träd i större mängd. Här och där finner 
man t. o. m. verkliga bestånd af björk, rönn och asp. 1 bergroten 
uppträder på sina ställen en fullt sluten, nästan snårig vegetation 
af sistnämnda arter i buskform jämte Rubus ideus och R. sazxatilis, 
Ribes rubrum, Juniperus communis, Chamcenerium, Triticum caninum, 
Melica nutans. 
14 
Svensk Botanisk Tidskrift 1915. 
